Režie:
Gustav MachatýScénář:
Gustav MachatýKamera:
Václav VíchHrají:
Karel Schleichert, Ita Rina, Olaf Fjord, Theodor Pištěk, Charlotte Susa, Luigi Serventi, Ladislav Herbert Struna, Milka Balek-Brodská, Bohumil Kovář (více)Obsahy(1)
Za deštivé noci poskytne železniční hlídač nocleh elegantnímu cestujícímu, kterému ujel vlak. Když je hlídač odvolán do služby, zůstane George, jak se cestující jmenuje, s jeho dcerou Andreou v domku sám. Na Andreu mladý světák velmi zapůsobí a ještě téže noci mu dívka podlehne. Ráno George odjede. Andrea po čase zjistí, že čeká dítě. George pokračuje ve městě ve svém nevázaném životě a stýká se důvěrně především s vdanou paní Gildou. Když dostane od hlídačovy dcery dopis, že je těhotná, pošle jí peníze. Andrea odjede do města, aby tam tajně porodila. Dítě se však narodí mrtvé. Andrea se později provdá za muže, který ji zachránil na opuštěné cestě před znásilněním. Andrea mu dala vlastní krev pro nutnou transfuzi po zranění, které mu násilník způsobil. Jednoho dne se náhodou ve společnosti svého manžela setká s Georgem, který ji začne znovu svádět. Záhy se i v mladé ženě probudí znovu dřívější touha, opouští manžela a chce odejít s Georgem... (ČSFD)
(více)Recenze (118)
Překvapivě temné a v mnoha ohledech překvapivě současné. Nechce se mi už po všech ostatních rozmazávat nadčasovost, tak snad jen, že Ita Rina funguje jako idol i dnes, narozdíl od mnohých vrstevnic, které v konturách doby už přeci jen působí asexuálně. Skvělý Klusákův doprovod, slušně nabušený střih a nápaditá kamera. A jsem rád, že už prvorepublikové dámy "bolela hlava". ()
Krása němého filmu je v tom, že to, co zůstává nevyřčené, si člověk může sám domyslet (a taky proto, že "titulků" je tam méně, než toho, co říkají). Tento film na mě zapůsobil dost rozporuplně. Čekal jsem od toho němý film s nějakou tou erotikou, když se to jmenuje Erotikon (a když jsem o tom slyšel, že ve své době byl dost kontroverzní atd.). Ale mám dojem, že se to mělo jmenovat spíše Nevěrnikon, protože to spíše bylo o ženské nevěře (jsou to kurvy). Hlavní milenec mi připomněl Olega Menšikova (Lazebník sibiřský), akorát že měl jakoby pořád oční stíny. Ale teda ta hlavní milenecká dvojice, těm to opravdu slušelo. Ona byla docela fešná (kdyby žila v dnešní době, byla by přinejmenším zajímavá). Takže můj závěr zní tak, že je to pravděpodobně skvostné dílo němého českého filmu a vážím si toho z hlediska jeho historické hodnoty, ale taky musím říct, že mě to moc nebavilo. A pokud někdo říká, že dvě kapky jsou erotické, tak podle mě fakt jenom někde v historii - berte to realisticky, tak to prostě je. Pro všechny tyto důvody hodnotím tak jak hodnotím. ()
Samotný příběh je nesmírně naivňoučký, takže se na něj nedá příliš koukat. Fjord ovšem předvádí takové kousky s obličejem, že by mu je leckterý klaun záviděl. Protáhne bradu, natáhne obličej, smrští ho. Úžasné, ale koukat na to skoro hodinu a půl omrzí. Doprovodná hudba má neskutečné výkyvy v poslouchatelnosti. Ale co je naprosto skvělé, to je kamera. Nejen, že není statická, ale ona je i objevná. Nebýt závěrečného rozuzlení, kdy se Pištěk vypořádá s Fjordem a Rina díky tomu pochopí, byla bych snad ochotná hodnotit výš, ale samotný film je skutečně blbý, takže mě si získal jen technickou stránkou, přesněji kamerou. ()
Pro mě za mě si říkejte, že Erotikon už dávno nešokuje a nemá takový nádech erotična, na který jsme dnes zvyklí, ale já si myslím opak... Není kumšt ukázat ve filmu nahou ženskou, neřkuli samotný milostný akt, ale kumšt je neukázat skoro nic a přesto přinutit diváka mít pocit, že se červená... Erotkon je vyjímečný snímek, který tohle dokáže. Už milostná scéna Andrey s Georgem svým zpracováním a detailními záběry do obličeje Andrey skýtá tolik vášně, že to šokuje i po těch sedmasedmdesáti letech... Gustav Machatý prostě byl vynikající režisér a Erotikon spolu s Extásí patří mezi klenoty české kinematografie. Mimochodem - naprosto souhlasím s belldandy! ()
Erotikon pro mě znamenal velké překvapení, protože jsem poprvé v českém filmu zaznamenal výrazný kontakt se světovou filmovou avantgardou, která byla na přelomu 20.-30. let v plné síle. Avantgardní impulsy se promítají do filmu zejména v nedějových pasážích. Snímání jízdy aut či vlaků bezprostředně upomínají k hnutí Cinéma pur, například k slavné Chomettově Hře odrazů a rychlosti (Jeux des reflets et de la vitesse, 1925) nebo k Dzigu Vertovovi. Vizuálně jde o skvěle nasnímané a sestříhané dílo, které je vzhledem k jednoduchosti zápletky místy až příliš doslovné (mezititulky jsou například zcela zbytečné). Dalším příjemným překvapením je, že narozdíl od velké části filmů němé éry, se vše obešlo i bez přehrávání hlavních aktérů. Ita Rina zvládla skvěle jak polohu naivní holky z vesnice, tak i vášeň vzbuzující nymfičky. Třešničkou na dortu pak byl živý doprovod od skupiny Forma, který v současnosti vychází i na cédéčku. Vřele doporučuji: http://formani.tumblr.com/ ()
Galerie (13)
Zajímavosti (11)
- Premiéra proběhla v Karlových Varech. Pražská premiéra byla až 3. 1. 1930. Film byl znovu uveden roku 1933 v české a německé ozvučené verzi s hudbou Erno Košťála. Obě verze byly podstatně zkráceny. V NFA existuje kopie německé verze K-N 1860,0 m, kopie české verze na videokazetě. Film byl v letech 1993-95 rekonstruován v Národním filmovém archivu. Zdroj: Český hraný film 1898-1930, NFA 1995. (ČSFD)
- Děj filmu částečně čerpá z Puškinovy povídky „Staniční dozorce“. (raininface)
- Na vzniku snímku se podílela řada znamenitých tvůrců od Vítězslava Nezvala, který inkognito poskytl námět, až po kameramana Václava Vícha či architekta Jilia von Borsodyho. [Zdroj: Festival nad řekou] (hippyman)
Reklama