Režie:
Pablo LarraínScénář:
Noah OppenheimKamera:
Stéphane FontaineHudba:
Mica LeviHrají:
Natalie Portman, Peter Sarsgaard, Greta Gerwig, Billy Crudup, John Hurt, Richard E. Grant, Caspar Phillipson, John Carroll Lynch, Beth Grant, Max Casella (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Když je JFK zvolen prezidentem USA, stává se Jackie Kennedy (Natalie Portman) jednou z nejmladších prvních dam v historii. Pro její vřelost, eleganci a vybraný vkus ji brzy obdivují miliony lidí po celém světě. Pak přichází okamžik, který všechno změní. Jackie se vyrovnává s osobní ztrátou, jako milovaná matka a první dáma však musí zůstat oporou dětem i celému národu. Filmový portrét jedné z nejikoničtějších žen 20. století je příběhem hrdosti, lásky a noblesy, fascinujícím nahlédnutím do zákulisí Bílého domu i zachycením dnů, které změnily běh dějin. (Aerofilms)
(více)Videa (22)
Recenze (226)
║Rozpočet $9miliónov║ Tržby USA $13,960,394║ Tržby Celosvetovo $29,777,777▐ Jednoznačne táto biografia zo života Jacqueline Kennedy lepšie rozšíri obzory okolo nešťastných udalostí z atentátu na jej muža ale aj jej života predtým. V určitých úsekoch spoznáme jej život a aj dramatickú premenu, má to veľmi silné a hlavne smutné momenty, občas fakt nepríjemné zamrazí. Určite dosť prínosný film. /70%/ ()
Při vší úctě k vedení ČSFD doufám, že tahle databáze nikdy neprorazí na americkou půdu, protože budu madam Jackie kritizovat a budu ji kritizovat hodně. Tempo připomínající Sáblíkovou, která si zapomene sundat chrániče bruslí, by mně nevadilo, už vůbec nemám nic proti obličeji Natálky, kterou při detailních záběrech muselo být vidět i ve vedlejším sále, ale mohl by mi někdo prosím vás odpovědět na otázku proč? Proč tenhle film vůbec vzniknul a proč se v něm přes hodinu a půl řeší jenom to, jestli bude anebo nebude smuteční průvod? Jestli to takhle půjde dál, za chvíli tu máme film o líném psu poručíka Columba, upatlané masce Fantomase nebo o tupém cepínu Radka Jaroše. Kdyby se zhmotnilo všechno to nic, které na mě z plátna dýchalo, sál by prasknul a kino bouchlo. Film chladnější než horský bivak, a to by chtěl dostávat filmové ceny, když nedostane ani tři Pepincovy hvězdy...? ()
Film bez děje, bez emocí, bez přirozenosti. Není se čeho chytnout. Vyprávění retrospektivně reaguje na probíhající rozhovor, přičemž samotné scény jakoby se kupily bez ladu a skladu za sebe. Portman je vůči divákovi nepříjemně vtíravá, zároveň natolik plochá, že s ní nejde nijak soucítit. Film má 100 min, ale jako by měl věčnost. Potenciálně zajímavý námět ztvárněný tím nejnudnějším způsobem. Larraín se celý film potácí mezi artovou pocitovkou a neskutečně popisnou nudou. 4/10 ()
Rozporuplné. Portmanka mi v tom nevadila a ano, cíleně přehrávala a ano, je to film ála "Koukněte, jak umím skutečně dramaticky hrát, navalte Oscara!" Jako příběh manželky veřejně nezbedného manžela, ale zároveň první dámy amerického prezidenta, zavražděného po jejím boku a rozprsknutého vůkol a vyrovnávající se s tímhle zážitkem přípravou pohřbu, zanechávajícím v lidech vzpomínku a odkaz na jejich velkého vůdce, to bylo dobré. Nemyslím, že si o filmu budou lidi vyprávět a budou se prodávat tuny placek a bude považováno za prestižní mít ve své sbírce tenhle film ve Steel booku, ale jako životopisné drama to bylo prostě dobré. Jen si nejsem jistý, jestli ty jakoby historické záběry z průvodcovství Bílým domem měli ukázat, kterak se ze slepičky stala silná a odhodlaná žena v nejhorší chvíli jejího života, nebo jsem prostě jen něco nepochopil - protože ten kontrast mezi Jackie, provádějící kamery po Whitehousu a Jackie ovládající, už za Lyndonova oficiálního prezidentování, lidi v okolí i najatého reportéra, byl poněkud propastný. ()
Dokonale smutný film, opravdu se mu na mě podařilo přenést všechny ty pocity a nálady - šok, zármutek, odhodlání... Mám rád tyhle životopisné snímky, které se nesnaží vyprávět opravdu všechno, ale soustředí se na několik dní, na jednu událost, díky které hlavní hrdiny poznáme stejně dobře, ne-li lépe. V klasickém filmu bychom čekali na scény "teď se poznali, teď se vzali, teď mají svatbu, teď má milenku, teď mají krizi..." a mohli si je v duchu odškrtávat, tady si do minulosti jen tu a tam odskočíme, když to má smysl a je potřeba vyvážit tu hroznou přítomnost nějakým světlým okamžikem. Natalia Portman je v těžké roli skvělá, z profilu je Jackie dokonce velmi podobná, a pokud hraje afektovaně, jsem si jistý, že je to proto, že se v těch situacích afektovaně chovala i Jackie. V knize, podle které tenhle film vznikl, ona sama hovoří o dvou tvářích pro soukromí a pro veřejnost a Natalia Portman to přesně zachytila - srdcervoucí pláč po atentátu versus kamenná tvář při Johnsonově přísaze. Perfektně vybraní jsou i ostatní herci, v každém poznáte skutečnou postavu (JFK je dokonalý dvojník a není to maskou), a zážitek umocňuje intimní režie a působivá melancholická hudba._____P.S. Knihu Jackie - Čtyři dny, které jí změnily život můžu doporučit opravdu všem. Vychází ze dvou rozhovorů s Jackie (o jednom z nich je tento film) a Jackie v nich je až nebývale otevřená. Když jí nahlédnete do hlavy a pochopíte její pocity, uvidíte, jak moc se tenhle film povedl. ()
Galerie (134)
Zajímavosti (10)
- Film byl natočen na filmový formát 16mm, který byl dříve používán k natáčení televizních reportáží a amatérských filmů. (Jurkodak1)
- Scénář byl na blacklistu roku 2010. Tedy na seznamu pro nejlepší neuskutečněné scénáře. (MessiM)
- Ve filmu Jackie hlavní hrdinka (Natalie Portman) zmiňuje, že její manžel si oblíbil písně z muzikálu „Camelot“. Film Camelot sice vstoupil do kin až v roce 1967, tedy čtyři roky pro vraždě JFK, avšak již od roku 1960 se muzikál hrál na Broadwayi a deska s písněmi se držela v žebříčku nejprodávanějších elpíček po šedesát týdnů. Na základě zmínky o tom v interview pro časopis Life, o němž část filmu Jackie pojednává, se období prezidentování Johna Fitzgeralda Kennedyho přezdívá „Camelot Era“. (zapalik)
Reklama