Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Ángel Luis FernándezHrají:
Cristina Sánchez Pascual, Will More, Marisa Paredes, Carmen Maura, Chus Lampreave, Cecilia Roth, Pedro Almodóvar, Lucia Bosé, Julieta Serrano, Laura Cepeda (více)Obsahy(1)
Hrdinkou této absurdní komedie je Yolanda, zpěvačka v nočním klubu. Po tom, co její přítel umírá na předávkování, utíká před policií a útočiště nachází ve zvláštním klášteře, který pomáhá ženám z ulice. Obyvatelky kláštera jsou neobvyklou směsí bizarností a extravagancí: na heroinu závislá abatyše, která se do Yolandy zamiluje, autorka brakových romancí, která píše pod pseudonymem, další chová na klášterním dvoře tygra, jiná je módní návrhářkou zamilovanou do místního kněze. V tomto šíleném panoptiku postav Almodóvar portrétuje alternativní svět, ve kterém jinakost a bláznivost nejsou pobuřující ani na obtíž. Naopak v svérázné komunitě může každý najít útočiště, pochopení, i sílu do nového života. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (52)
Celou svou kariéru točí Pedro Almodóvar neobyčejné filmy z různých prostředí. Tento, skoro třicet let starý film, není vyjímkou. To může napadnout jen Pedra natočit film o jeptiškách a to tak absurdní a zábavný. Máme tu řádovou sestru, která chová v klášteře tygra, jiná zase má halucinace a proto užívá LSD, další píše, pod psudonymem milostné romány a korunuje to matka představená. Ta má lesbické sklony a je závislá na heroinu! Jednoho dne přichází do kláštera kabaretní zpěvačka požádat o azyl a ta život v klášteře ještě "okoření". Originální nápad mistra mě pobavil a já můžu, už své 16 seznámení s jeho tvorbou hodnotit hodně nadprůměrně. ()
Situační surreálnost s absurditou, postavy svérázně suverénní ve svém jednání / na pozadí nejistoty vnitřní /, zabírané však okem velkorysým, s lidským rozměrem ... prostě bruslení poalmodóvarsku, i když v důsledku trochu prázdné. Obě režisérovy polohy -i tu střeštěně hravou i tu vážnější- mám vovšem ráda, protože náboj humoru dokáže propašovat prostě všude ... Pedro je jen jeden :) ()
Opravdu "divnej" film i na poměry Pedro Almodovara. Po výtvarné stránce úchvatné - jako ostatně vše z mistrovy dílny. Opět opravdu bizarní a ujeté postavy – jako ostatně většinou z mistrovy dílny. Matka představená ráda heroin (".. s marihuanou mě neotravujte, víte že lehké drogy nesnáším!"), klášter vypadá spíše jako The Factory (Pedro Almodovar ostatně zmiňoval cosi o inspiraci Andy Warholem ... ale myslel jsem, že hovoří o výtvarné stránce...) a jeho osazenstvo také připomíná spíše osazenstvo The Factory. To je fascinující, odvážné, v katolickém Španělsku velmi provokativní ... No a tím to ale také bohužel končí. Jestli má film jakýkoliv příběh či pointu (kromě toho, že šantánová zpěvačka Yolanda přišla, pobyla a zase odešla), tak jsem ji bohužel dokonale prošvihnul. Pokud byste do toho chtěli jít, film bych tedy doporučil sledovat v kvalitní reprodukci, která vytáhne výtvarnou stránku věci a rozhodně pod vlivem omamných nebo psychotropních látek! ()
Takhle si nějak představuji, že pejsek s kočičkou pečou dort a ono se jim to povede. Ty nejstarší Almodovarovy filmy mi přijdou takové hodně opravdové, ty nové už více méně kalkul. ()
Páči sa mi Almodovarova kontroverznosť i to, ako dokáže na najrôznejších sociálnych javiskách karikovať svet do svojej bizardnej a predsa realistickej podoby. Niekomu sa tento film môže zdať istotne kontroverzným, ale je to len Almodovarov pohľad, jeho vlastná optika, to ako on sám vidí tento svet - ako jedno veľké divadelné javisko, kde sa skutočné prelína s fiktívnym - Almodovar vidí všetko inak než väčšina - ani miesto ako je kláštor nevidí ako idylické miesto, v ktorom sa ženy oddávajú motlitbám, ale práve ako miesto hriechu, kde každej jednej postave dáva dole hábit a ukazuje ju nahú vo svojej najs(y)urovejšej podobe. Ostrý film, ale Pedro má aj ostrejšie. 4* ()
Ač trochu zajímavé, na mne až moc nudné. Hodnocení: 40 % ()
Tak tady si mě Pedro totálně dostal! Černá roucha jako klášterní recese v hlavní roli s jeptiškami Močkou, Špínou, Krysou kanálnicí a Zmijí, kterým není cizí fetování (koks, herák, LSD), chovají tygra a velmi často myslí dokonce i na sex. Bezvadná satira na církevní i klášterní způsoby a nesmyslná dogmata od toho nejpovolanějšího. Už na první pohled při přečtení režisérova jména je jasné, že nepůjde o jen tak ledajaký Příběh jeptišky, takže být věřící, tak z tohodle filmu dlouhou dobu neusnu. ()
Bizarní drama o lesbické jeptišce závislé na heroinu. Pedro v nejlepší formě! ()
"Nič nepôsobí tak pyšne, ako prehnaná pokora..." ()
:) miluju Pedrovy absurdity, tento druh filmů bych od něj určitě poznala, on má opravdu svérázný rukopis, který mě pokaždé dokáže rozesmát (Mluv s ní už tolik ne). Navíc je to úžasná provokace církve a to já si také užívám. ()
tento film sa almodovarovi naozaj nepodaril. sustredil sa viac na prvoplanove skolacke srandicky (mnisky fetuju, chovaju tigre, pisu romanticke novely...) v ktorych hlbsie myslienky celkom zanilki. dopozeral som to dokonca, ale je to jednoznacne najhorsi z asi desiatky pedrovych filmov, ktore som videl. ()
Amódovar je takový Tarantino lidských vztahů. Totálně všechno převede do absurdna a pak to roztrhá na cucky. Veselý příběh v naprostém kontrastu s tím, jak by to v klášteře chodit mělo. Lezba, feťačka, vražedkyně a nebo třeba jeptiška co jede po farářovi. To vše a více v komedii Černá roucha. ()
Reklama