Režie:
Urs EggerScénář:
Thomas ReiderKamera:
Lukas StrebelHrají:
Karl Markovics, Verena Altenberger, Aaron Friesz, Gerhard Liebmann, Harald Windisch, Andreas Lust, Anton Algrang, Heinz-Josef Braun, Ernst Gossner (více)Obsahy(1)
Film podle skutečné události. Městečko Wörgl v Tyrolských Alpách se potýká s velkými problémy a je na pokraji krachu. Starostou je zvolen Michael Unterguggenberger (Karl Markovics), který se rozhodne řešit problémy svérázným způsobem. Ekonomika se rozproudí a nezaměstnanost prudce klesne. (GeorgeS75)
Videa (1)
Recenze (7)
Filmy podle skutečné události někdy mohou nudit. Ovšem tento film je zvláštní tím, že ukazuje možnosti nového druhu peněz. Pracovní poukázky z Wörglu byly později inspirací ke vzniku celé řady lokálních měn. Kdyby nedošlo k tomu, co je ve filmu (soud a zákaz), pravděpodobně by nebyla druhá světová válka. Jaká věc je schopna takového obratu v historii lidstva? Osobně mě udivuje, že byl film natočen a nezakrývá žádné skutečnosti. Působivé a inspirující. Myslím, že velmi emotivní. Doufám, že se někdy dočkáme dabingu a odvysílání v televizi. Za věrné zobrazení historie, inspiraci a odvahu dávám pět hvězd. Díky toho, co se tehdy stalo, můžeme posunout lidstvo o pořádný kus dopředu. Respekt pane Starosto! A děkujeme! ()
Zajímavý námět, jenže zpracování takové jalové (ale je to jen televizní film - ve srovnání s průměrnou produkcí ČT jsou minimálně herecké výkony na výrazně vyšší úrovni). Trochu skřípe, když se tvůrci pokusí o vtip (klasický "německý humor") a taky klišoidní zpracování "nelehkého znovu-budování vztahu otce a syna", ale jinak to jde.. ()
Henry David Thoreau řekl: "Rather than love, than money, than fame, give me truth." Tenhle film není žádný herecký, režisérský, kamerový, střihový skvost. Vizuálně není nijak velkolepý - bez efektů a CGI. Zato má velmi silné poselství a pravdivý příběh. Pikantní je, že vrhá nelichotivé světlo na současný centrální a monopolistický monetární a politický systém. V Rakousku 30. let je dokonce rakouská centrální banka větší záporák než samotný Hitler. Pozoruhodné přitom je, že film spolufinancoval rakouský a bavorský veřejnoprávní rozhlas, spolková země Tyrolsko a další státní instituce. Rakušané netočí mnoho filmů, ale lepší jeden takovýhle pořádný, než 1000 vycucaných hollywoodských příběhů o hrdinném federálním agentovi, který nic netušící občany zachrání před drogovými dealery, vrahy, teroristy či mimozemšťany. O užitečnosti centrálních bank se vedou spory, ale přinejmenším držitelé Nobelovy ceny za ekonomii Milton Friedman, F.A.Hayek a Joseph Stiglitz měli všichni přinejmenším své výhrady. Vypovídající je také citát, který se připisuje Henrymu Fordovi: "It is well enough that people of the nation do not understand our banking and monetary system, for if they did, I believe there would be a revolution before tomorrow morning." ()
V době kdy píši tento komentář, film ohodnotilo pouze 7 uživatelů csfd, přestože od jeho televizní premiéry uplynul téměř rok a půl. To je rozhodně škoda! Kvalitně zpracovaný snímek podává svědectví o dávno zapomenutém ekonomickém experimentu, který poukazuje na skutečnost, že příčinou ekonomických krizí bývá samotný peněžní systém. Zázrak z Wörglu tak určitě stojí za shlédnutí a jeho nosná myšlenka za zapsání do všech učebnic ekonomie. ()
Po filmové stránce typicky televizní záležitost, která svými kvalitami nevybočuje v žádném směru, nicméně pravá síla snímku tkví ve skutečném příběhu, který se úspěšně snaží převyprávět. Michael Unterguggenberger ukázal světu (Rakousku), jak lze v rámci komunity (vesnice, města) jednoduchým způsobem pomoci lidem v probíhající finanční krizi tak, aby z něj těžili všichni. Teda až na mocné a bohaté (banky), což je kámen úrazu. Systém, díky kterému šlo pravděpodobně předejít Druhé světové válce a šlo by s ním předejít mnohým konfliktům dnes i v budoucnu tak naráží na elity, na lidskou hloupost a zakalenou mysl fanatických jedinců. Inspirativní, dojemný, ale na druhou stranu také smutný a částečně demotivující příběh o tom, proč je tak těžké udržet dobré věci ve společnosti. Přitom stačí jen trocha sounáležitosti a empatie. Chtěl jsem říct, že se divím, že jsem o tomhle příběhu nikdy neslyšel, ale když nad tím tak přemýšlím, tak se vlastně nedivím. ()
Reklama