Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Josef Abrhám, Marián Labuda st., Jaromír Hanzlík, Rudolf Hrušínský, Jan Hartl, Jan Hrušínský, Jiří Adamíra, Josef Somr, Chantal Poullain, Alice Šnirychová (více)Obsahy(1)
Film Jiřího Menzela podle stejnojmenného románu Vladislava Vančury je úsměvným vyprávěním, které nás přenese do doby prvních let samostatné republiky. Novými majiteli šlechtických sídel se tehdy stávali zbohatlíci, kteří sice měli peníze, neměli však noblesu starých zámeckých pánů. Jednoho dne se u poválečného regenta Stoklasy na zámku Kratochvíle objeví domnělý ruský kníže Alexej Megalrogov. Galantním chováním okouzlí celou společnost a do přízemní reality přinese romantiku starých časů, která však má své dny už sečtené... Humorný a melancholický žánrový obrázek je – podobně jako svého času Rozmarné léto – hereckým koncertem hlavních představitelů – Josefa Abrháma, Mariána Labudy, Rudolfa Hrušínského a Jaromíra Hanzlíka, umocněný Menzelovým režijním mistrovstvím a poetickou kamerou Jaromíra Šofra. (Česká televize)
(více)Recenze (228)
Abrhám to zvládl skvěle, ale nemůžu se zbavit dojmu a pocitu, že to měl hrát někdo jiný. Na mě moc expresivní výraz ve srovnání s Hartlem, Hrůšou a spol. ()
Tento film je pro mne symbolicky skutečným koncem starých časů dobré české kinematografie. ()
Jeho aristokratické chování a pohrdání malicherností jasně dokazuje, že plukovník Megalorkov ( skvélý Abrhám )šlechticem byl. Plukovník cara Mikuláše II. uprchlík z revolučního carského Ruska se svým vojenským sluhou si možná, když viděl ty chrapouny co si hrají na novodobou aristokracii, svůj šlechtický původ vylepšil knížecím titulem, jisté ale je, že aristokrat byl, měl všechny vlastnosti carských šlechtických důstojníků, francouzské vychování i jazyk, hra na hudební nástroj, skvélá jízda na koni, výborný šerm, skvělá hra v šachy i lehkovážný hazard. Mohli to umět i lidé neurození ? Samozřejmě, že ano, ty tu zastupuje stejně vzdělaný a sečtělý knihovník Spera, v podání skvělého Hanzlíka, měl ale noblesu knížete? odpověď zní: Nikoliv, byl to knihomol, neumětel, byť znal hru v šachy i jazyk francouzský, literaturu i znalost škol šermířských. Kníže Alexej samozřejmě věděl že žije na účet pana Domácího ale na rozdíl od ostatních kteří ho také využívávali přísajíc se na něj aby pomluvami bojovali mezi sebou, kníže dělal vše z noblesou a ukazoval jak šlechtic, vášnivě bere život s lehkostí aniž by naříkal a žehral na poměry. Nakonec odejde dál, neboť jeho cesta nemá cíl, jen směr a ten je pryč, pryč od všeho maloměšťáckého, šosáckého a chrapounského které se snaží napodobit vášeň sterých časů. Dál od stylu života který začíná všude kolem, neboť staré časy končí. “Tak jako česká éra dobrých režisérů, dramaturgů a scenáristů.” ()
Menzelovy nostalgické memberberries, genius loci Kratochvíle a hvězdné obsazení staré školy z filmu dělají příjemně stravitelný sobotní oběd. Sbohem, hlupci z rozumu předstírající vášně starých časů ()
Jiří Menzel byl bytostným odborníkem na předlohy Bohumila Hrabala; zde (a v Rozmarném létu - asi nebudu recenzovat, abych se neopisoval) dokazuje, že je odborníkem i na nádhernou prozaickou poetiku Vladislava Vančury, včetně zachování pokory, před jeho mistrovstvím používání bohatého a květnatého českého jazyka. Můj milovaný Josef Abrhám převádí svůj výjimečný herecký talent a nádherně lidský humor. ()
Menzelova labutí píseň, jež vznikla symbolicky na konci další etapy naší země. Klidnou podzimní melancholii vyplňují báječně zahrané prvorepublikové postavičky v čele s jedním z největších filmových šviháků všech dob. ()
Taky jsem ,už stará paprika.Taj můžu hodnotit.Neskutečný výkon pana Abrháma.Taky mi říkají Barone,ale vše má svůj smysl a čas. 😉. Stará je na mě furt nasraná,jen si neumím pomoct. A jestli on,tak já víc.😉🤟 ()
Můj vůbec nejoblíbenější film. Poetický, s jemným humorem a nádherně esteticky zpracovaný. Viděla jsem tento film skoro desetkrát, a asi mě nikdy neomrzí. ()
Reklama