Režie:
George MillerKamera:
Andrew LesnieHudba:
Nigel WestlakeHrají:
Magda Szubanski, James Cromwell, Mickey Rooney, Elizabeth Daily, Glenne Headly, Carly Schroeder, James Cosmo, Myles Jeffrey, Russi Taylor, Adam Goldberg (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Mluvící prasátko Babe nechtěně zaviní zranění svého pána, farmáře Arthura, který se potluče při pádu do studně. Následkem toho zůstane jeho žena, paní Hoggettová, na všechno sama a brzy se farma dostane do nesnází. Farmářku napadne, že by talentované prasátko mohlo vystupovat v show, a tak s ním odletí do města, aby vydělali peníze a zachránili farmu před úpadkem. Tam je čekají problémy. Ubytovat se mohou jen v jediném hotelu, kde jsou povolena zvířata. Je to ale právě v době, kdy sousedé poštvou proti hotelu úřady a ty zabaví všechna zvířata, které v něm byla ubytována. Jedině prasátko Babe, kterému se podařilo zůstat na svobodě, může svým novým přátelům pomoci. Při záchraně zažije neuvěřitelná dobrodružství. Navíc se mu podaří vydělat dost peněz na to, aby zachránili farmu. (TV Nova)
(více)Recenze (69)
Toto je pouze recenze, nikoliv diskuze. Jen předem upozorňuji, aby nevznikla mýlka. Tento film, ačkoliv se to nezdá, má dobrý základ. Prosím neodsuzujte ho bezmyšlenkovitě, neboť ne vše je na něm špatně. Prvotní zápletka (farmářova nehoda) je jednoduchá, to se dá prominout a pochopit. Incident na letišti je normální. To též schvaluji. Mohlo to proběhnout trochu lépe, ale co se dá dělat. Příchod na hotel a ubytování se taktéž v pořádku. Opička loupežník a její souputníci taktéž. To vše až do příchodu majitele pokoje, kde se tato scéna odehrává. To, v jakém stavu přišel rozhodně neschvaluji. Že neupravený, dobře (je to starý člověk), ale proč má na ústech tolik zmrzliny?! A co si to přinesl?! Rád bych věřil tomu, že do něj někdo vrazil na ulici, ale jelikož taková to scéna chybí, dává to této postavě nedůstojný dojem, že si nedává pozor a omylem se umatlal. Jak se pak příběh dále rozvíjí, vyzní to, že svůj osud si zapříčinil nezdravou stravou a zálibou ve sladkostech (tomu nahrává jeho těžké dýchání). Rád bych věřil tomu, že ty muffiny, lízátka a bonboniéru měl pro budoucí publikum a pro svou neteř, která ho ubytovala, ale opět taková to scéna chybí. Jestli tohle všechno vyškrtli, nevím. Pokud ano, tak je to rozhodně škoda. Toto vše + smutná shoda náhod při vystoupení ho připraví o náplň jeho života = povolání klauna v nemocnici. Záběr na jeho nevěřícný výraz v obličeji, když mu hoří jeho živobytí před očima, ve mě probudil smutný pocit, že postava Fuglyho Flooma (obstarožního klauna, který i přes své stáří stále činní děti šťastnými) si měla zasloužit hezčí a důstojnější osud v tomto příběhu. Přitom incidentu s pochodní se dalo jednoduše předejít, kdyby nebyla zapálená. Vždyť bylo vidět zapalovací tlačítko, které se musí držet, aby pochodeň hořela. Vysloveně odsuzuji tuto zbytečnou zápletku, která byla k postavě starého klauna krutá a zapříčinila jeho pád do kómatu. Tento žalostně smutný nádech v pohádce pro děti nemá co dělat a já proti tomu protestuji jako již dospělí divák, který v sobě pořád ještě má vnitřní dítě. Přitom to mohlo dopadnout o tolik lépe. Stačilo, aby dané záběry (již zmíněné) nechyběly. Aby klaun neměl problémy s dechem. Aby bylo vidět, že se na chvilku zamyslel a teprve pak strčil prasátko do kufru. Aby vystoupení před dětmi v nemocnici nedopadlo tak strašně, ale právě naopak (žádný oheň, žádná destrukce kulis a žádný smutný pohled). Tudíž by se klaun nedostal do nemocnice, mohl více interagovat se svou neteří a tím by se tyto žalostné chyby v příběhu vyřešili. Protestuji proti této osudové nespravedlnosti jako divák dítě i jako divák dospělý se smyslem pro důvtip příběhu. Tyto scénáristovy chyby učinili pokračování výborného filmu zbytečně nedokonalým. A přitom stačilo tak málo a toto dílo by bylo o trochu lepší. ()
Mnohokrát štýlovejší, ako časť prvá a musím opäť pochváliť réžiu ( tentokrát ale Georgea Millera, ktorý vystriedal Chrisa Noonana ). Na prácu s celým zverincom naozaj treba nervy a talent. Avšak najväčším problémom je príbeh, ktorý viackrát zabieha až do sebeparódie a nemá potrebné emócie, ktorých som sa dočkal v jednotke. Ide ale o veľmi podceňované dielo, čo si rozhodne nezaslúži. ()
Mně se ten film moc líbil a přesně splnil očekávání, která člověk od dětského filmu může mít. Neviděla jsem první díl, možná proto nechápu tak nízké hodnocení zde. Mělo to příběh, vtip, úroveň, bylo to vizuálně překrásné a bavily mě i ty vtípky mimochodem, určené spíše pro oko dospělého diváka, jako třeba všechny ty známé stavby z celého světa soustředěné ve Městě. (Kdo našel Tančící dům? ;-)) ()
Předně musím říct, že mám Babe: Galantní prasátko rád. Ovšem jeho pokračování mě zasáhlo o něco více. Důvod je prostý: mám rád styl Jean-Pierre Jeuneta. Pokud znáte jeho filmy, usoudíte, že kdyby tento snímek točil právě on, výsledek by vypadal podobně. A já oceňuji i odlišnost, pokud jsou za ní nějaké hlubší cíle. Zde jde Babe více do vážnější, umělečtější a dospělejší noty, což se milovníkům jedničky samozřejmě nelíbí. Určitě za to může změna režiséra a scénáristy. Přesto všechno však já byl i napodruhé spokojen. 80% ()
Tak nějak nechápu, co tím chtěli tvůrci říci a pro koho je film vlastně určen. Tváří se jak alternativa k animákům pro předškolní děti, ale nevyznívá tak. Rozhodně není vhodný pro diváky, kterým se líbila jednička. S přibývajícími minutami jsem dostával stále větší chuť na knedlo, vepřo, zelo - a hádejte z koho? ()
Galerie (37)
Photo © 1998 Universal Pictures
![Babe 2: Prasátko ve městě - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/416/164416467_851344.jpg)
Zajímavosti (5)
- Okno v Babeově pokoji ve zvířecím hotelu nám poskytuje výhled na nápis "Hollywood," most Golden Gate, operu v Sydney, Sochu svobody, Eiffelovu věž, Big Ben, sochu Krista v Rio de Janiero, World Trade Center, Empire State Building, moskevskou katedrálu a mnoho dalších slavných pamětihodností. (HappySmile)
- Billboard ve městě hlásá název "Eternity" (věčnost), což odkazuje na výstřední misi reformního drobného kriminálníka Arthura Stace, který v roce 1932 začal anonymně psát slovo "Eternity" na měděné desky po celém Sydney. Pokračoval s tím až do své smrti v roce 1967. (HappySmile)
- Jméno opičky "Thelonious" odkazuje na slavného jazzového klavíristu Theloniouse Monka. (HappySmile)
Reklama