Režie:
Bruce BeresfordScénář:
Bruce BeresfordKamera:
Peter JamesHudba:
Ross EdwardsHrají:
Glenn Close, Frances McDormand, Pauline Collins, Cate Blanchett, Jennifer Ehle, Julianna Margulies, Wendy Hughes, Johanna ter Steege, Elizabeth Spriggs (více)Obsahy(1)
Dramatický příběh o skupině žen, které projdou strastiplnou cestou až se dostanou do japonského tábora jako válečné zajatkyně. V táboře, kde je s ženami velice tvrdě zacházeno se objevuje mnoho žen různých národností a kultur. I přes toto hrubé zacházení se ženy vzchopí a udělají si vlastní vokální orchestr. Předlohou tohoto příběhu je skutečná událost. (Plik)
(více)Recenze (24)
Docela zajímavý pohled na válku z pohledu žen zajatých Japonci na Sumatře. A není to jen o tom, jak si tu utvoří pěvecký sbor, jak se píše v obsahu. Míhá se tu řada známých hereček, jimž dominuje skvělá Glenn Closeová, která tu nemá svoji typickou roli megery, ale ztvárňuje postavu silné, přesto velmi citlivé ženy. Pravda, rysy má hrubší, takže místy bych ji zaměnila za W. Dafoe, což není pravda příliš lichotící. ()
Dobrý a opomíjený film. Připomíná kapitolu dějin, které se též dostává méně pozornosti, boje v Asii, japonské zajatecké tábory. Ženy jsou jednotlivě dobře vykresleny, jejich zážitky jsou výjimečné, jejich strádání velké, jejich síla a schopnosti nezlomné, místy idealizované.... I když i zde pár těch slabších momentů lidské povahy bylo. Některé postoje však inspirativní - "neumím je nenávidět, čím jsou lidé horší, tím víc je mi jich líto." Velmi zajímavé bylo vyznění, které si z filmu odnáším, že i když těžce zkoušeni, stejně bývá náš způsob života otázkou vědomé volby. Za vidění stojí i celá řada hereček, jež se později staly velmi slavnými. ()
Málo známy film s veľmi dobrým obsadením, zaujímavý pre mňa hlavne kvôli mladučkej C. Blanchet, ktorá dostala celkom slušný priestor. Spolu s G. Close a F. McDormand tvoria silnú hereckú trojicu, na ktorej režisér mohol stavať, zvlášť ak mal po ruke vierohodný príbeh podľa skutočnej udalosti. Snažím sa naslúchať každému filmu z vojnového obdobia, pretože je to podľa mňa nekonečný zdroj námetov pre film. Film 80%. ()
Cestu do ráje jsem si stáhnul spíš jenom proto, abych si doplnil "vzdělání" z období ranějších rolí Cate Blanchett. Jinak tenhle žánr moc nemusím. Příběh je to působivý, o to působivější, že je natočený podle skutečných událostí, i když mi tam přišlo pár detailů lehce nepravděpodobných nebo až komických. Herecké výkony velmi slušné, nicméně mě to neuchvátilo až natolik, abych nad tím zůstal sedět v němém úžasu. Za film jako takový a zpracování bych dal asi velmi poctivé tři a z úcty a respektu před těmy, které si to peklo zajateckého tábora na Sumatře prožily, ať už ho přežily nebo ne, je ta čtvrtá hvězdička. Víckrát to ale vidět nemusím už jenom proto, že stažený soubor byl v kvalitě, která byla na samé hranici koukatelnosti a v některých případech rozpoznatelnosti jednotlivých obličejů. ____Jo, a jinak je to můj šestistý ohodnocený film:). ()
Působivý film. Válečné zajatkyně, přežívající v tvrdých podmínkách v japonském táboře, které musí snášet nejen hrubé zacházení od svých věznitelů, ale nakonec bojovat o přežití kvůli nedostatku jídla a o samotnou důstojnost a víru přežít. O to se alespoň trochu snaží založením vokálního orchestru. Myslím, že by dnešní ženy měly tento film vidět, aby si uvědomily, že byly a jsou na světě horší věci než neoholené nohy, odložená návštěva kadeřníka, nenalakované nehty a starost o to, který zákusek si dát, který má méně kalorií... Snímek, ač končí happyendem, mě nerozbrečel, protože to ani moc veselý konec není - spousta žen věznění nepřežije. Nejdrsnější na celém filmu je ovšem samotný fakt, že je natočen podle skutečných událostí... ()
Galerie (21)
Zajímavosti (2)
- Ve filmu je zmíněn český hudební skladatel Antonín Dvořák. Následně ženy v táboře zpívají jeho symfonii „Novosvětskou“. (griph)
- Natáčelo se v Malajsii, Singapuru a Austrálii (Sydney, Far North Queensland). (griph)
Reklama