Režie:
Paul MorrisseyScénář:
Paul MorrisseyKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Claudio GizziHrají:
Joe Dallesandro, Udo Kier, Vittorio De Sica, Milena Vukotic, Stefania Casini, Silvia Dionisio, Stefano Oppedisano, Roman Polański, Arno JürgingObsahy(1)
„Krev z těch děvek mne zabíjí,“ zuřivě vykřikne hrabě Dracula v jednom momentě této asi nejvtipnější adaptace Stokerova románu, když se ukáže, že najít panny, jejichž krev nutně potřebuje k životu, není zas tak snadné. Poté, co tento vzácný sortiment vyčerpal v Rumunsku, vydává se Dracula do katolické Itálie a doufá, že zde nalezne dostatek potravy. Seznámí se s aristokratickou rodinou Di Fioriových, kteří mají čtyři neprovdané dcery a spoustu dluhů. Netuší však, že některé z nich, už měly pletky s marxistickým podomkem... Film natočil stejný štáb jako Tělo pro Frankensteina. „Prostě jsme dopoledne dotočili Frankensteina, dali si oběd, a pak se pár lidí dalo přečesat a odpoledne jsme začali točit Draculu,“ vzpomíná Morrissey. (FebioFest 2006) (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (22)
Temný gróf je prinútený odísť z krajiny svojich predkov, z Rumunska do neďalekého Talianska, aby tam našiel nepoškrvenú pannu. Neprejavuje sa pritom vôbec nejako démonicky či pánovito. Neustále neduživo, seba ľútostivo a choro stená nad nedostatkom panenskej krvi. Zároveň je v kuse komandovaný svojim sluhom, klamstvami nádejných adeptiek na sobáš ako aj konaním miestneho paholka, ktorý mu nielenže pretiahne skoro každú nádejnú pannu, ale oháňa sa revolučnými heslami o zániku hierarchickej šľachtickej spoločnosti. Netradičné podanie slávneho príbehu nie je vôbec trápnou satirou, skôr smutnou komédiou o pozvoľnom zániku dekadencie, valcovanej revolučným prúdom kdesi z východu. Plným sexuálnej potencie, srandovných odkazov na sovietsky "revolučný" stalinizmus a svojskú spravodlivosť. Zaujímavé je, že aj takto posunutý ikonický a známy príbeh si zachováva svoje základné špecifiká, akými sú absencia odrazu vampíra v zrkadle, jeho strach z cesnaku a krížov plus nutnosť porážky nemŕtveho dreveným kolom, narazeným do srdca krvilačnej ohavy. Vhodne pridanými prvkami sú vegetariánstvo, láska ku knihám a vypchatým vtákom. A auto. Auto, na ktorom si Dracula nevezie lyže, ale svoj spací vak: drevenú, zvnútra vankúšovým zamatom obloženú truhlu. ()
Začátek 20. let 20. století. Dělníci se vzpírají, Rusko ovládla proletářská revoluce a najít počestnou dívku lze leda s buzolou, zkrátka mění se doba. Co si s tím má ale počít staletý hrabě Dracula, těžící z emeritních tradic šlechtické etiky, která mu doposud umožňovala nasávat energii z pravdelných dodávek panenské krve? Na radu svého pobočníka se vydávají do Itálie v domnění, že tato bohabojná země má z logiky věci stále nevysychající pramen panenských děv (lol), ale smolík, pacholík, všude samá kurva v rouše beránčím. Jak by také ne, když to tam klátí marxistický zahradník s rozhalenkou tak širokou, že skoro nemůže hýbat rukama. Tenhle mustang, který působí dojmem, že ponižování šlechtičen je pro něj vlastně stejně potřebné jako panenská krev pro Drákulu pak vlastně působí jako jejich poslední naděje, protože jediný v okolí disponuje instantní potencí, která umožňuje připravit Draculu o jedinou naději na znovuzískání zoufale chybějící energie. Jeho hlášky typu "Where is you sister? I want to rape the hell out of her." vztahující se ke čtrnáctileté dívce či scény, kde se proznásilňuje od "No, no, no!" k "I love you." v jednom záběru zajisté nenechají jeden klín suchý. Proti němu stojící seschlý a nemohoucí Drákula, který je již téměř imobilní a musí se snižovat k sání panenské krve skrze chleba či ji přímo lízat ze země po nedobrovolné defloraci znázorňuje finální stádia dýchavičné buržoazie tváří v tvář novému světu. Blood For Dracula je jeblost o které se lépe mluví než se na ní dívá, ale je to rozhodně zásadní příspěvek do celé upírské problematiky, který nám představuje hraběte zase v jiné poloze. Denní světlo ani krucifixy ho nezabíjí, jen tak nějak serou a nepanenská krev mu bezpečně vrazí hlavu do hajzlu. Je to zvláštní, že ďáblův zatracenec Dracula vlastně tak patří do věku nevinnosti a mimo něj nemá šanci přežít. ()
Tak u tohohle filmu ode mě nemůže očekávat seriózní a nezaujatý komentář už vůbec nikdo! Být představitelem hraběte Draculy někdo jiný, brala bych snímek jako solidní průměr (i když je to samozřejmě roztomilé béčko) - vcelku originální příběh o tomhle rumunském chlápkovi, pěkná hudba, notná dávka humoru a nadsázky, pár povedených vtipných krvavých scén a dobrá kamera. Jenže kdyby nebylo kdyby - znáte to! Udo Kier je tu (omlouvám se za velmi vysokou pravděpodobnost výskytu možná lehce přehnaných tvrzení na následujících řádcích) naprosto brutálně úžasný! Nikdo by se do role věčně smutně se tvářícího, vyhublého, až téměř rachitického Draculy nehodil lépe (Udo dokonce kvůli větší věrohodnosti několik dní před natáčením úplně přestal jíst). Hned v prvních vteřinách, ještě při titulcích, jsem viděla jednu z nejdojemnějších scén celého filmu - i když na ní vlastně téměř nic dojemného není (Dracula si na sebe nanáší "make-up" - detailní záběr Kierova nádherného, mladého, smutně vypadajícího obličeje) - ale ta hudba, která při tom zní, se mnou spolu s obrazem dělala doslova divy! Jak už jsem řekla, ve filmu hraje důležitou roli také nadsázka (Draculův asistent a jeho vtipně přehnané házení ksichtů, Udovo "šilhání bolestí", výkony Joea Dallesandra, atd.) - bez ní by to snad ani nešlo. Dá se říct, že Udo (a nejen on) vlastně občas dost přehrává - ale rozhodně to je spíše k užitku, neboť například můžu klidně odpřísáhnout, že lepší scény zvracení jsem v životě neviděla! Bodíkem k dobru je i tradiční (v mládí snad ještě brutálnější) německý přízvuk v Kierově angličtině - jeho "senkjů" mě vždycky spolehlivě odrovná - a nic dlužna mi nezůstala ani ona pověstná hláška "Ze blood of zhis whores iz killing me!". . . Tímto chci poděkovat panu Feničovi, že mi tuhle skvostnou exhibici ďábelsky nevinného Udo Kiera umožnil zhlédnout v rámci Febiofestu 2006! . . . . . . . . Tak, po shlédnutí pěkně v klidu domova (bez rušivého simultálního překladu do sálu!) jsem zjistila, že brutální přízvuk mají (až na Dalessandra a Polanského) úplně všichni - což snímku dodává jak na vtipnosti tak i na zajímavosti - a nakonec si neodpustím ještě jednu Udovu, vlastně nechtěnou (ten přízvuk, boha jeho!): "So yor drimin about ze šenžin zi ód of sings!"...jo jo, asi chápu, proč se tenhle film stal kultem... ()
Vyrazne slabsi Margheritiho film, nez som unho zvyknuty - mal kvalitne veci ako Danza Macabra, Joko Invoca Dio ... e Muori. No a tu sa len spolupodielal na rezii, tocil to tiez Paul Morrissey /Flesh Trash Heat - vsetko s Dallessandom/. Draculka vezie zamatom vykladanu truhlu, ale nijak am to neoslovilo, lebo tempo bolo priserne a dialogy slaboduche. Dallessandro mi definitivne vadi, to som si uz isty . 69 % ()
Tak toto je kult a čosi, čo nemá obdoby. Ak by sa ešte trochu pritlačilo na pílu, hlavne niekde uprostred, šiel by som aj na maximálne hodnotenie. Ale aj tak- Udo je nanapodobiteľný Dracula, tie "absťáky" a gúľanie očami sú neuveriteľné. Zvracanie krvi nechutné, ale o to v kultových filmoch ide, a gore záver to len potvrdí. Prostredie zámku a Talianska... čo dodať. Voči tomu som bezmocný. A to prehrávanie, a akcent väčšiny postáv, vrátane hlavných... Nie, toto tu nebolo ani predtým, a nebude už ani potom. Provokatívny kult nie pre každého. Update: Päť kultových hviezd! ()
Reklama