Režie:
Denis CôtéScénář:
Denis CôtéKamera:
François Messier-RheaultHrají:
Robert Naylor, Jocelyne Zucco, Diane Lavallée, Rémi Goulet, Jean-Michel Anctil, Hubert Proulx, Rachel Graton, Larissa Corriveau, Irlande Côté (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zapadlou vesnicí Irénée-les-Neiges kdesi v Québeku otřese smrt jednadvacetiletého Simona. Příjezd psycholožky však pragmatická starostka odmítá – s tragédií se podle ní uzavřená komunita, skládající se ze skromného počtu 215 obyvatel, dokáže vyrovnat sama. Opak je ale pravdou: mrazivé dny se táhnou do nekonečna, staré pořádky jsou neudržitelné a z mlhy se pozvolna vynořují tajemné postavy. Avšak to, co se zdá být divné a nepochopitelné, má někdy mnohem povědomější základ, než bychom si přáli. Melancholický i vtipný, poetický i politický snímek québeckého režiséra Denise Côtého využívá tradiční ikonografii duchařských filmů k metaforickému vyprávění o našem strachu z „jiného“. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (14)
Začátek filmu byl velmi ponurý jakož i celý film, ale postrádalo to šmrnc, divák čeká, že se něco stane a ono se vlastně nestane téměř nic. Takže tam člověk sedí a přemýšlí nad tím, kdy bude konec. Dialogy herců postrádaly smysl a hlavně to bylo všechno zpomalené. Otázka typu: Nemáš prášky na spaní..pak 10 sekund nic...odpověď na co?...10 sekund nic...odpověď...na spaní :)) ()
Hrozně zajímavá teze o vylidňování venkova v důsledku u něj hmatatelnější přítomnosti jeho nevyřešené historie, kterou zastupují její mrtví. A vše je neuvěřitelně pomalé. V nejlepších okamžicích se film dokonce zastaví úplně. Všudypřítomná zima, truchlivost, nedokončenost a pocit ztráty by nicméně fungovali určitě lépe, kdyby se expozice opírala více o objekty, lokalitu a prostor než o samotné postavy, ale co můžete vyčítat filmu, který uzavře celých těch sto minut tichého zmaru titulkami podkreslenými industriálními noisaři The Body. ()
Nechal jsem se nalákat na hororové prvky. Já vůl! Tenhle typ filmů je mor festivalů. Dějový oblouk neexistuje, je to spíš jednoduchá teze roztažená na slabší dvě hodiny. Přitom by se to dalo utnout v jakémkoli okamžiku. Víc k tomu říct nedokážu, ten film mě intenzivně nezajímal už po deseti minutách. #KVIFF2019 ()
Denis Coté chcel zaspomínať na "svetlé včerajšky" kanadskej festivalovej drámy a legendárnu snímku Svetlé zajtrajšky, avšak ponúka skôr temné dnešky vo filme tak trochu bez chuti. Našťastie funguje atmosféra, ale nakrútiť sugestívny film v zasneženej severoamerickej dedine nie je až také umenie. Druhá polovica zase pripomenie mystery seriál From, aby ste mali predstavu o feelingu dielka. Antológia mesta duchov funguje lepšie ako podobenstvo o vyľudňovaní vidieka (alebo čoho chcete) než právoplatná ľudská dráma, pričom sa dalo obidve roviny skĺbiť do seba tak, aby sme sa viac zaujímali aj o postavy. ()
Tento snímok je ozaj ťažký na hodnotenie. Ponúka totiž minimum dejových zvratov, prakticky jednoliate konanie postáv a v zásade sa tam nič zásadné neudeje. Čo je ale absolútným triumfom tohto filmu, je práve jeho atmosferický nádych. Tie postavy tam môžu len stáť, nič nerobiť a človeka z toho jednoducho mrazí a Denis Coté nám priniesol ozaj prudko ponurú a dusivú atmosféru, ktorá dokáže pohltiť. Aj preto musím tú štvrtú hviezdu pridať a bol som milo prekvapený. 75 % ()
Galerie (16)
Zajímavosti (4)
- Snímek je natočen na 16mm film, který vizuálně odkazuje na jedno z témat filmu, mizející tradice a staré pořádky. (MatyM)
- Ačkoli to vypadá, že se příběh odehrává během extrémně chladné zimy, Denis Côté tvrdil, že během natáčení nebylo chladněji než -10°C. Jednoho dne se teplota dokonce zvýšila na 9°C. (ČSFD)
- Natáčení probíhalo v Québecu v Kanadě. (ČSFD)
Reklama