Režie:
František FilipScénář:
Jiří HubačKamera:
František UldrichHrají:
Petr Haničinec, Iva Janžurová, Vladimír Dlouhý, Lukáš Vaculík, Radoslav Brzobohatý, Ivana Andrlová, Josef Kemr, Čestmír Řanda st., Ladislav Mrkvička (více)VOD (1)
Epizody(7)
Obsahy(2)
Hlavním hrdinou dnes již klasického seriálu Jiřího Hubače a režiséra Františka Filipa z roku 1982 je inženýr Josef Hovora, vzdělaný zemědělský odborník, který chovu ušlechtilých koní zasvětil celý život. Velká pozornost je věnována i dalším lidem, kteří s ním podstupují dlouhá léta hledání a omylů a v jejichž trpělivé práci je obsažen vklad příštím generacím. Je to třeba ošetřovatel koní Lojza, který si s koňmi rozumí víc než s lidmi a jehož mínění respektuje i sám ředitel statku... V prvním dílu se Hovora vrací z aukce, která byla prvním objektivním měřítkem jeho chovatelských výsledků, ale dopadla špatně. Nikdo žádného koně nekoupil. Za nízké ceny Hovora prodej odmítl, neboť je přesvědčen o jejich nesporných hodnotách. Ředitel statku se rozhoduje zrušit Hovorův chov a prodat koně za užitnou cenu. Hovora se snaží situaci zachránit... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (127)
Seriálu paradoxně ublížilo, že jej točil František Filip. On je výborný vztahový režisér a se skvělým scénáristou za zády v seriálu bravurně zachytil generační míjení i hloubku rodičovské bolesti. Jenže se mu vůbec nepovedla akce a chyběl adrenalin, který k ježdění neoddělitelně patří. Závody měly být vrcholem seriálu, leč jsou spíš za trest, zoufalá kamera nabízí často jen záběry nohou cválajících koní (neb si zřejmě neuměla poradit s tím, že v sedle sedí dubléři), a jediné, co zachraňuje situaci je dobrý hudební motiv (Jiří Malásek). Také střihu mělo být více, některé proslovy jsou až příliš dlouhé, byť se v nich řeší tíživé věci a nejsou žádnou vatou. Seriál nabízí mistrovskou paletu vztahů otců a jejich dospívajících dětí (kdy Kemrův spratek-emigrant není žádnou úlitbou režimu, ale trefně vystiženou nadčasovou realitou). Jenže to měl být také seriál o koních a závodech... a to se nepovedlo. Škoda. ()
Inženýr Haničinec již dvacet let buduje chov stáda koní a stáda lidí. I díky tomu je obklopen mnoha koňmi a řádkou pečlivě vybraných nespolehlivých pracovníků: pospávajícím senilním důchodcem, zakrslým ožralou, vysloužilou gumou, standardním troubou Hanzlíkem a dalšími. I rodinný krb si věru zařídil chytře, dědek je zapšklej škarohlíd s kolotočářským snem, manželka pitomá slepice a synáček rozmazlený budižkničemu, zkrátka životní opora. Ostatně sám inženýr je zoofil s úchylkou na koně a hlavní hřebec svého chovu. Proto se zdráhá uvěřit floutkovství svého syna, ač se z něj vyklube kuchařinka a milovník bičování. To však vycítí hlavní buchta seriálu, zubatá domina Andrlová, a milého synáčka si rázně osedlává. Tedy do doby, než jí zbouchne Lothar fon Dojčland. A jelikož velkochov v těchto ideálních podmínkách veselé upadá, každý den je bojem o budoucnost celé estrády, vrcholící rozhodujícím závodem. Naštěstí je tu nenápadný hrdina Vaculík, jediná nedebilní postava, který, ač dlouho podceňován, všechno zachrání v pravý čas v sedle svého koně a zařídí tak hepyjend. Až se soudruzi podiví... ()
Hlavně proto, protože mám ráda zvířata. Jednak mi ale vadilo, že se furt "mlelo" o koních - jak je člověk musí milovat a musí jim obětovat život, aby je doopravdy pochopil - to je trochu moc. A taky srážím hvězdu dolů za to, že seriál se často zamotal někam, kam neměl a mě ty scény vážně nebavily. 70% ()
Hodně dobře napsaný seriál o sociopatickém milovníkovi koní Hovorovi (skvěle protivný a neústupný Haničinec). Zajímavá je postava jeho syna (tradičně výborný Vladimír Dlouhý), jenž šel v otcových stopách, aby se mu zavděčil, a dostal se pod takový tlak specifického prostředí i sousedovic štětky, že začal kupit chybu za chybou, až nakonec místo bot o hnoje skončil u hrbení se před kdejakým ožralou, jak trefně poznamenal děda v podání tradičně jedovatého MIloše Nedbala. Postavu kapitána Šenbery jsem moc nepochopil, s tím by každý šéf vyrazil dveře i za všeobjímajícího socialismu. Dále tady byl koňům oddaný prosťáček v podání Jaromíra Hanzlíka, dědek hledající vlastní důležitost v podání Josefa Kemra a v neposlední řadě žokej Janýr, kterého jsem Ladislavu Mrkvičkovi věřil natolik, že bych přísahal, že ty koně tam skutečně hřebelcoval on. Asi nejsem jediný, kdo nedokáže inženýra Hovoru vnímat jako čistokrevně kladnou postavu, ale tady jsou všechny dialogy a scény napsané tak dobře, že jsou spletité jako sám život. ()
Hanicinec, Kemr, Brzobohaty,Mrkvicka, Nedbal ,rezie Frantisek Filip! Krom toho, jsem z Chrudimi...kousek od Slatinan kde se serial natacel a tamni prostredi znam velice dobre. Nedavno jsem mohl serial videt v Tv a snad s odstupem veku mu prichazim na chut. Zdejsi hodnoceni mi prijde krute.Holt se tocily veci poplatne dobe ale v tomhle serialu to zase tak hrozne nebylo. Takze *** a mam-li hodnotit srdcem ****. ()
Galerie (135)
Zajímavosti (42)
- „Měl by si udělat maturitu, ani neví, kde je Kopidlno,“ říká dědek (Miloš Nedbal). Není to jen narážka na nevzdělanost, ale i na to, že právě v Kopidlně si mohli vyučení v zemědělských a rostlinných oborech vystudovat takzvanou nástavbu s maturitou. (sator)
- Na začátku Michal (Vladimír Dlouhý) spojuje falešné okno s výcvikovým jezdcem s „hrabětem Aušpurkem“. Při vybalování ke staré skříni dodává, že pochází ještě z dob knížete Auersperga. Teprve druhá varianta je správná. František Josef, kníže z Auerspergu byl velkým milovníkem koní a roku 1938 na jeho oblíbených Slatiňanech také umírá. Proslavil se zejména moderním způsobem hospodářstvím nejen na Slatiňanech, ale také na blízkém sídle Žleby, kde rodina vlastnila stejnojmenný zámek Žleby. (DexMASTER094)
- Podle filmařského štábu bylo nejnáročnější natáčení kolizních scén a pádů při rekonstrukci slavné Velké pardubické. (Olík)
Reklama