Režie:
Veit HelmerKamera:
Emil HristowHrají:
Denis Lavant, Čulpan Chamatova, Džoko Rosič, Julij Tošev, Catalina Murgea, Philippe Clay, E.J. CallahanObsahy(1)
Celovečerní režijní debut Veita Helmera se naprosto odlišuje od německé produkce posledních let. Obešel se nejenom bez zvučných hereckých jmen, ale až na pár mezinárodně srozumitelných výrazů i bez dialogu. Příběh sám se odehrává kdesi daleko od našeho světa, v neurčeném čase. Titul je názvem tichomořského souostroví, jež se ve filmu objeví pouze na mapě a jež pro hrdiny představuje zaslíbenou zemi. Ocitneme se ve zchátralých lázních na okraji liduprázdného města nedaleko mořského břehu. Ve sklepení pod bazénem se ukrývá prastarý stroj. Zde žije Anton se svým slepým otcem. Ještě nikdy toto místo neopustil a sní o tom, jak jednou vypluje jako lodní kapitán na moře. Zatím ale vytváří iluze starých dobrých časů pro svého otce. Hluk zaplněného bazénu je nahrán na kazetu a donekonečna přehráván. Jednoho dne navštíví bazén dcera skutečného kapitána a Antonův život dostává nový smysl...
Zrod snímku Tuvalu začal již v roce 1987, kdy Helmer navštívil starý Bismarckův bazén v Hamburku. Posléze se k této myšlence vrátil se spoluscenáristkou Michaelou Beckovou. Příběh postavil pouze na lehce kolorovaném černobílém obraze a zcela pominul běžný dialog. Ke svému filmu režisér dodává: "Film Tuvalu je mé dítě a mám pocit, že velmi choulostivé. Mám vážné obavy, že bude spolužáky napadán, protože je jiný než ostatní." (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (39)
Majstrovský surrealistický experiment pre širšie publikum, zakuklený v príbehu mladíka, pracujúceho v starej, pomaly sa rozpadávajúcej budove krytého kúpaliska, ktorý sa zamiluje do dcéry námorného kapitána. V ceste ich láske a fungovaniu kúpaliska však stojí bohatý podnikateľ, ktorý chce vystavať nový komplex obytných domov, a je preto schopný všetkého... Tak ako je starý tento námet, archetypy postáv aj samotná budova, v ktorej sa väčšina deja odohráva, obstarožne pôsobí aj samotná forma filmu. Helmer sa hrá so svetlom a farbami, používa všetky efekty aby docielil dojem filmu omnoho staršieho, ako v skutočnosti je - používa časom zaviate farebné filtre, kameru, z ktorej by tvorcom dnešných blockbusterov prišlo zle, a necháva naplno vyznieť, ako vraví Lavant v inom filme, "krásu samotného gesta". "Dej" je vlastne reťazov tu viac, tu menej absurdných scén a udalostí, ktoré tragikomicky sprevádzajú pár až k vysnívanému koncu. Nechýba ani posolstvo, ktoré si musí každý nájsť sám. A aké je to moje? Človek sa niekedy k spôsobu života, ktorý vedie, upne tak, že bez neho už nevie ako ďalej, stráca nádej a pomaly odchádza do tmy a zabudnutia, ako tá predavačka lístkov. 100% ()
Upřímně, byl jsem zklamán. Čekal jsem vizuálně úchvatnou, bizardní, surealistickou jízdu, plnou myšlenek k prozkoumání... A dostal jsem jen jakousi fraškovitou grotesku. Nějaké poselství či hloubka se kamsi vytratily. Jednoduché, nedotažené, avšak s líbivým vizuálem. Nic víc, nic méně. Pokud surrealismus, pak raději Paniku v městečku, která je navíc mnohem vtipnější. Pokud bizardnost, pak volím Faunův labyrint. ()
Zajimave a velmi zvlastne natocene ulitle dilko debutujiciho nemeckeho rezisera Veita Helmera se vyznacuje opravdu velmi neotrelym zpracovanim (kamera, prostredi) a take tim ze v nem nepadne snad jedna veta (je to dokonce bez titulku, protoze to co postavy preci jen reknou je srozumitelne snad vsem lidem). Pro nekoho bude tento film bud ukrutna nuda anebo neokoukana skvela a velmi zvlastni podivana. ()
Bizarní, pitoreskní, panoptikální... Možná, že kdybych chvíli listoval Slovníkem cizích slov, tak bych narazil na nějaký další výraz, který by padnul na tohle dílko jako ulitý. Co tomuhle filmu jinak rozhodně nelze upřít, je velmi silná atmosféra, která se ostatně u podobně lyrického snímku předpokládá. Ta je ale současně také příčinou toho, proč mu dávám jen tři hvězdičky - mně tohle ladění prostě není nijak zvlášť příjemné. Tím ale nechci říct, že mně tahle záležitost nezaujala. Naopak si myslím, že ta musí zaujmout každého. Pouze líbit se bude jen někomu... ()
Krásné je to, co se líbí v prostém posouzení a z toho plyne, že se musí líbit bez jakéhokoli zájmu ...... A také je vznešené to, co se bezprostředně líbí proto, že klade odpor proti zájmu smyslů. Též zde platí, že pravda a láska musí zvítězit nad lží a nenávistí ...... SPOILER: a tak se také stalo ...... žili šťastně až do smrti. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (2)
- Film se připravoval 10 let. (ČSFD)
- Celosvětová premiéra filmu proběhla v říjnu 1999 na Mezinárodním filmovém festivalu v Chicagu. (ČSFD)
Reklama