Režie:
Derek JarmanScénář:
Derek JarmanHrají:
Karl Johnson, Michael Gough, Tilda Swinton, John Quentin, Jill Balcon, Nabil Shaban, Sally Dexter, Donald McInnes, Clancy Chassay, Vania Del BorgoObsahy(1)
„O čem nelze mluvit, o tom se musí mlčet,“ prohlásil Ludwig Wittgenstein, jeden z nejdůležitějších filozofů 20. století a muž, který vyměnil pohodlí nejbohatší rodiny Rakouska-Uherska za život hnaný pochybnostmi při hledání univerzálních principů jazyka. Podmanivý filmový portrét sleduje Wittgensteinův nekonvenční život a zprostředkovává jeho zaujetí pro lingvistiku, filosofii myšlení a zejména pro možnosti a hranice jazyka. Vizuálně okouzlující i tematicky provokující film je jedním z posledních děl Dereka Jarmana. [Mezipatra 2009] (oficiální text distributora)
(více)Recenze (29)
Wittgenstein byl výjimečný filosof a Derek Jarman byl výjimečný režisér. Proto výjimečně z těchto výjimek vznikl výjimečný film s výjimečným zpracováním a výjimečnými myšlenkami. Výjimečná je i Tilda Swintonová, o které jsem se již zmiňoval u výjimečného filmu výjimečného režiséra Dereka Jarmana (a nejedná se o shodu jmen) Caravaggio. Film, který dnes těžko uvidíte (možná na ČT2), takže jestli máte tu možnost, tak mu dejte šanci. Připravte se ale na to, že ne vše bude snadno pochopitelné... Mojí oblíbenou scénou je scéna s nosorožcem: "V této místnosti není nosorožec." ()
Po přečtení Palečkova komentáře jsem ochoten vidět ve zvolené stylizaci hlubší smysl. Brygmi: "Opravdu divný film." -- Ano, ano; a proto přihazuji * na asi spíše přeceňující čtyři. ()
. Dúfam, že mi teraz Wittgenstein odpustí menšiu kritiku pozitivizmu: na um mi tu totiž prichodí Nietzscheho domnienka s ktorou sa stotožňujem: “Neexistujú fakty ale iba interpretácie.” Ako filmový pomník pre filozofa hádam môže byť, aj keď nemám najmenšieho poňatia o tom, čo by na na film povedal on sám. Zobrazuje ho ako človeka plného konfliktov a problémov, večne a vášnivo pochybujúceho, hľadajúceho, vždy a navždy pripraveného radikálne zmeniť svoje názory, čo krásne kontrastuje s jeho kryštálovým logickým a strohým filozofickým systémom, ktorým sa pokúsil hľadať zrozumiteľnosť v komplikovanom svete a vykoreniť rôzne praktické životné otázky či niektoré filozofické problémy. Podarilo sa mu to? ()
Je to složitý život, když už si je člověk jistý tak maximálně světem, po kterém chodí, a to ještě s velkými pochybnostmi. Nejsem si jist, jestli člověk, který neměl co dočinění s Wittgensteinovými myšlenkami, shledá tento film zajímavým nebo srozumitelným, ale pro ty, kdo alespoň náznakem ví, která bije (a to už v případě W fakt dost), bude film ujasňující a motivující. Ztvárnění příběhu je takové wittgensteineovsky strohé. Postavy se pohybují ve světě, ve kterém je vždy jen to nezbytné pro pochopení scény (ala http://www.csfd.cz/film/9390-dogville/). ()
Ludwig Wittgenstein je povahově komplikovanou osobou minimálně ve stejném rozsahu, jako jeho dílo, každý počin podobný tomuto filmu se stává klíčem otevírajícím jedny z mnohých dveří do myšlení tohoto nejvýznamnějšího filosofického génia 20. století. Musí jít však o poctivé zpracování, což snímek režiséra Dereka Jarmana naplňuje pouze v rámci hranic stanovených stopáží a 75 minut na takto složitou látku je velmi málo. Divák je sice seznámen s hlavními milníky Wittgensteinova života a také s některými významnými osobnostmi (Russell, Keynes …), se kterými se tento velikán setkal, a však do filosofie nakoukne jen letmě. Nemít za sebou podrobnější studium analytické filosofie, neznát souvislosti mezi jednotlivými Wittgensteinovými myšlenkami a také jeho odklonění od Bertranda Russella, určitě bych se při filmu tolik nebavil. P.S. – Jestli máte někdo zajímavé tipy na podobné filmy, dejte mi, prosím, vědět, budu vám vděčný. ()
Osobitý film o svérázné osobě. Wittgensteina jsem četl a filmové zpracování jeho osoby bylo stejně zajímavý jako jeho publikace. Z filmu by mohla být dobrá divadelní hra. Myslím, že i když je film velmi zajímavý a nepochybně umělecky ztvárněný, Wittgenstein by si zasloužil aspoň ještě jedno filmové zpracování, které by bylo více faktografické. ()
Pozoruhodný film o filozofovi Wittgensteinovi. Neotřelá divadelní stylizace - v popředí jasně osvětlené kulisy a herci a v pozadí tma tmoucí. Dle mne tato stylizace odráží stav člověka, který si myslí, že svět lze bez výjimky definovat, ale když už si myslí, že ho "má v hrsti", tak se náhle dostaví pocit, že mu přesto "něco" schází. A to "něco" ho irituje. IMHO je právě tohle motiv, který se filmem vine jako červená nit, nebo chcete-li sémantické gesto filmu. Ale lepší bude, když se na film podíváte a uděláte si názor sami. ()
Pozoruhodný Wittgensteinov myšlienkový kvas a rovnako aj jeho v niektorých ohľadoch dosť extravagantný životný štýl si zaslúžili presne také spracovanie, s akým prišiel Derek Jarman. Rekvizity okresané na minimum a minimalistické divadelné scény dávajú vyniknúť iným kvalitám, ako je vynikajúce herectvo všetkých zúčastnených, zaujímavá vizuálna stránka a samozrejme jazyk. Priestor dostáva aj humor, čo je len k prospechu diela. Wittgensteinov vývoj je predstavený v priereze, škoda len, že sa režisér sústredil hlavne na zlomové (a tie najviac známe) úseky filozofovho života. Jarman stvoril neobvyklé dielko, ktoré si nárokuje na divákovu pozornosť. ()
" limity mého světa jsou limity mého jazyka " Ačkoliv traktátu asi rozumět nebudu (nikdy) , vyobrazení Ludwiga mi připomělo, že ještě existujou dobrý životopisný filmy, který se neomezujou jenom na "tady žil, spal, umřel." ()
Reklama