Režie:
Karel KachyňaHudba:
Luboš FišerHrají:
Stanislav Zindulka, Helena Růžičková, Žaneta Fuchsová, Tereza Brodská, Gabriela Wilhelmová, Alena Vránová, Eva Svobodová, Blanka Lormanová (více)Epizody(6)
-
Sněhurčina smrt (E01)
-
Malý muž a velká žena (E02)
-
Trápení kocoura Žolyho (E03)
-
Válka si nevybírá (E04)
-
Moje druhá první láska (E05)
-
Návrat domů (E06)
Obsahy(1)
"Nic ty se neboj! Na tragickej život jsem já pes!" Tímto okřídleným úslovím si bývalá lázeňská kuchařka I. třídy Anna Urbanová, jinak bodrá a upřímná ženská košaté postavy s něžným a citlivým srdcem, často dodává odvahy. Sobě, ale ještě víc malé Věrce. Děvčátku, které přijala za vlastní, a také jejímu otci, svému životnímu druhovi, jinak poštovnímu zřízenci sice subtilního vzrůstu, leč rozměrného a statečného ducha, Josefu Pumplmě. Je toho opravdu třeba, neboť se píší léta 1937-1939 a nad Evropou se stahují mračna válečná a v místě, kde rodina žije, se ocelové kleště nacismu snaží zardousit už tak okleštěnou republiku a vyrvat jí to nejcennější - domov. A tak donuceni opustit domovinu v severomoravském pohraničí, odjíždějí hrdinové seriálu posledním vlakem z Frývaldova, vlakem, pro nějž už není návratu. (oficiální text distributora)
(více)Videa (5)
Recenze (287)
Nádherný seriál, kterému nijak neuškodil ani zub času, ani doba ve které vznikal. Divím se, že komunisté dovolili aby na diváka dýchl sentiment po první republice... Zejména scéna s odjíždějícím vlakem byla dojemná... To by se mělo připomínat Sudeťákům. Naši lidé byli první kdo balil kufry a nechával za sebou celé statky, grunty, rodová sídla, živnosti, majetek, dobytek... Utečenci z celého pohraničí se tísnili s pár zachráněnými zavazadly po známých či ve vnitrozemí poté co jsme odstoupili pohraničí po zradě v Mnichově. V seriálu je skvěle vystižena atmosféra i ,,protentokrátu''. Ústtřední trio Růžičková, Fuchsová a hlavně hraničář Zindulka mne bralo za srdce... Skvělá byla i hudba a nezapomenutelná ústřední melodie seriálu. Toto je věc, kterou stojí za to vidět díl po díle... * * * * ()
Nic ty se neboj, dcero moje. Na tragickej život jsem já pes. ... To je kapitální békovina. Dalo by se říci, že legendární nebo kultovní hlášky české seriálové tvorby. Šest hodinových epizod stačí k tomu, aby dobře vylíčily dobu před okupací, během 2. světové války a po jejím skončení na území Československa. Vše je navíc líčeno z pohledu hlavní postavy, zprvu malé a posléze dospívající dívky, což dodává celé problematice našeho protektorátu jiný pohled. Nejdojemnější na celém seriálu je postava a pojetí Anny Urbanové, ženy s velkým tělem, ale zejména obrovským srdcem, v ztvárnění Heleny Růžičkové, která tu exceluje, podobně jako Stanislav Zindulka. Potěší i herci v ostatních rolích, např. Žaneta Fuchsová coby malá Věrka či Tereza Brodská jako starší Věrka, Ivan Vyskočil a další. Zejména však - opakuji se - vztah Anny Urbanové k nevlastní dceři je natolik silně a emotivně vylíčen, že automaticky zvyšuje celkový dojem ze seriálu, který pro mě nabral obrátky až od nástupu Heleny Růžičkové na scénu a popravdě jsem se těšil na každou její pasáž. Dávám lepší 4*. ()
Rozhodně jeden z našich nejpodařenějších seriálů. Dokonalý mix dramatu, smutného humoru, lidskosti, lidské hlouposti, politiky a češství. Kachyňa dokázal, že ani formát televizního seriálu není překážkou k velkému filmovému dílu. Stačí mýt jen silný příběh, dobrý scénář a vhodně zvolené herecké obsazení a pevnou ruku režiséra s vizí. Zindulka s Růžičkovou předvádějí opravdový herecký koncer. Zvláště Helena Růžičková, která do té doby byla obsazována jen do komickým postav. Vlak dětství a naděje ani za čtvrt století nezestárl a lidé se na něj budou dívat i po další generace. Což už bohužel u drtivé většiny dnešní tv produkce už nelze říci. ()
Vlak dětství mě doslova a do písmene ,,posadil na prdel" před TV obrazovku a nevstalo se, dokud nebyl zhlédnut poslední díl. Válka a její hrůzy trochu z jiného soudku, který přinesl smutek i radost, dojetí i zlost. Velmi překvapující kvalitní výkon Heleny Růžičkové. Nepřekvapující a jako vždy, výborný výkon Žanety Fuchsové a Stanislava Zindulky. Skvělý scénář i ostatní herci. Prostě ŠPICA ! ()
Velmi smutný a dojemný seriál odehrávajícící se v ne právě moc veselém obdobím naší historie. Je vidět že i za komunismu se občas něco povedlo. Vlak dětství a naděje vyniká především silným příběh a především mimořádnými hereckými výkony. Na úžasné Heleně Růžičkově vůbec není vidět, že trpí bolestmi. V době natáčení seriálu totiž byla nemocná a vůbec se nevědělo zda se to vůbec podaří dotočit. Na tom, jak skvěle Helena dokázala své bolesti zamaskovat a nedat na sobě nic znát, je vidět jak velkou umělkyní byla. Její motto:..."Na tragickej život jsem já pes!" nebo hláška:..."dejte mi půl kila hovězího a já vám udělám prvotřídní gulášek..." se nedá jen tak zapomenout. Svou elegancí a gráciíí jako jediná naše herečka dokazuje, že i dámě při těle to může neobyčejně slušet. Její nastávající manžel Stanislav Zindulka také předvádí zač je toho loket a společně s H. Růžičkovou tvoří neobyčejné duo.Také dětstká hvězdička Žaneta Fuchsová se patřičně snaží a hravě zastiňuje svou starší nástupkyni Terezu Brodskou, která neuměla ani brečet. Nicméně, tento seriál je mimořádnou předhlídkou hereckých hvězd, kterých se tu sešlo nemalé množství. Režisér Karel Kachyňa se rozhodně nemá za co stydět. Kdykoli se zas na tento výborný seriál s povděkem podívám. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (14)
- Bohumilu Dolejšovou (Věrčina matka) nadabovala při postsynchronech Daniela Bartáková. (funhouse)
- První seriál režiséra Karla Kachyni. (M.B)
- Stanislav Zindulka (Josef) se své herecké kolegyně Heleny Růžičkové (Anna) trochu bál, protože při natáčení seriálu často neodhadla možnosti svého korpulentního těla. Na maličkého herce měla třeba skočit do postele, což se Zindulkovi málem stalo osudným. Nebo když ho nosila v náručí, tak ho občas upustila nebo tak moc přimáčkla, že měl pak na těle modřiny. (raininface)
Reklama