Režie:
Sam PeckinpahKamera:
John CoquillonHudba:
Ernest GoldHrají:
James Coburn, Maximilian Schell, James Mason, David Warner, Klaus Löwitsch, Vadim Glowna, Roger Fritz, Fred Stillkrauth, Véronique Vendell, Senta Berger (více)Obsahy(1)
Americký režisér Sam Peckinpah (1925–1984) po svých profesionálních i osobních excesech hledal v polovině sedmdesátých let jen těžko práci v Hollywoodu, a tak ochotně přijal nabídku Wolfa C. Hartwiga, německého producenta, který se do té doby živil převážně výrobou erotických filmů, aby pro něho v jugoslávských exteriérech natočil adaptaci válečného románu Williho Heinricha „Trpělivé maso“. Zaujal ho pohled „z druhé strany“, drama těžce decimovaných německých vojáků na Tamanském poloostrově v roce 1943, a především téma, společné pro celou jeho tvorbu a nejvíc snad pro jeho mistrovský western Divoká banda (1969) – pohled na skupinu mužů na nesprávné straně, kteří uznávají pouze loajalitu jeden k druhému. Seržant Steiner (James Coburn) je vynikající a mnohokrát dekorovaný voják, ale válku nenávidí. Příchod nového velícího důstojníka, kapitána Stranskyho (Maximilian Schell) s jeho prušáckým nadšením, ho v tom jenom utvrdí. Steinerovi muži svého velitele slepě poslouchají a jeho nadřízení plukovník Brandt (James Mason) a kapitán Kiesel (David Warner), otupení vlekoucí se válkou, jeho svérázné jednání tiše tolerují. Železný kříž se stal posledním velkým Peckinpahovým dílem, působivou výpovědí proti válce. I když Peckinpah v evropských podmínkách nemohl pracovat se svým obvyklým štábem, jeho pečeť je patrná zejména v mistrovsky zvládnutých akčních sekvencích ukazujících válečnou vřavu. Na filmu také naštěstí nejsou vidět finanční problémy, do nichž se producent Hartwig na konci natáčení dostal a které Peckinpaha donutily k improvizacím. (Česká televize)
(více)Recenze (231)
Už trošku starší válečné drama, ale celkem mě zaujalo. Ale víceméně to bude hlavně tím, že se většinou na válečná dramata nedívám, čili jednou za čas podobný film neuškodí. Zároveň ale nemůžu říci, že bych si chtěl někdy v budoucnu pustit tenhle film znovu. Hm, ušel, říkám si, ale mohl jsem vidět spoustu pro mě zajímavějších věcí, a když se budu chtít na něco koukat znovu, tak určitě pro takové chvilky se dokážu vybrat zajímavější kousky. ()
Peckinpahův rukopis naprosto zřetelný i ve válečném filmu. Místo ód na hrdinství tu máme sice hrdinu, ale válkou unaveného a otráveného. Kdo viděl finského Neznámého vojáka, mohl by si říct, že Aku Louhimies čerpal inspiraci právě v Železném kříži. Ale neřekl bych, válka je idealistickou hrou o spravedlnosti či právu jen v mysli těch, kteří ji rozpoutají nebo o ni diskutují v klidu kaváren. Na bojišti je to úplně něco jiného. Ale to je tak vše, co k tomu řeknu, páč jsem v žádný nebyl, tak držím hubu. Krok zatím tedy držet nemusím, díkybohu. Jako protiválečný výkřik pochopitelně vynikající a závěrečná půlhodina (jak je u Peckinpaha zvykem) opravdu velká síla. Coburn pak jako Steiner přesný, jen etudu po zranění bych vcelku i vyškrtl, byť chápu její kontrastní význam. Železný kříž má čtyři ramena... ()
Je to skutečně syrový válečný film, cosi jako "na východní frontě klid" za 2. světové války - vojáci dávno přišli o všechny iluze a snaží se jenom přežít, což se samo o sobě stává čím dál těžším. Problémem tohoto filmového počinu je aspoň dle mne přílišná vypravěčská odtažitost - postavy ve snímku vystupující jsou v podstatě ploché a většina jich umře dřív než se o nich stačíme něco bližšího dozvědět. Ani u prokreslenějšího titulního hrdiny Steinera nejsou uspokojivě vysvětleny motivy jeho činů, a zdá se, že by asi nebylo marné nahlédnout do románové předlohy Železného kříže. Ale i tak, tento netradiční žánrový film potěší všechny fajnšmekry. ()
Vynikajúca vojnová dráma, ktorá ukazuje pohľad na vojnu z tej "druhej strany" - nemeckej. Pripomína, že obyčajní nemeckí vojaci trpeli hrôzami vojny rovnako ako tí spojeneckí. Jeden z najlepších filmov od excelentného Jamesa Coburna, v ktorom predstavuje seržanta Steinera, postavu, ktorá si aj v čase vojnového besnenia dokáže udržať triezvy rozum, zmysel pre spravodlivosť a svoju ľudskú stránku. 75/100 ()
Tak já nevím, co to vlastně mělo jako být... Realistický válečný film ne, protože na tom je tam moc nesmyslů. Psychologický film taky ne, na to jsou zase dialogy dost stupidní. dobrodružný? to už by šlo. Peckinpah byl dobrý režisér na westerny, ale ne vždycky se dají příběhy postavené pro western naroubovat jinam... tuplem ne na východní frontu roku 44. Coburn je určitě charismatický chlapík a velitele čety průzkumáků bych mu i věřil (až na některé až podezřele oduševnělé promluvy), ale co všechny ty papírové figurky okolo (aristokratický kapitán, teplý poručík, chytré ruské zajatkyně)..... Kdo chce válečný film z německého pohledu, měl by spíš sahnout po filmech jako jje Stalingrad nebo ještě spíš po Das Boot. ()
Galerie (100)
Zajímavosti (25)
- Sovieti vo filme používajú tanky T34/85. V čase, v ktorom sa odohráva dej filmu, tento tank nebol nasadený do bojov a používala sa verzia T34 s delom ráže 76 mm. V čase natáčania filmu ich však už veľa nezostalo, naproti tomu T34 s delom ráže 85 mm bol stále súčasťou výzbroje niekoľkých štátov, a tak sa použil síce nesprávny, ale ľahko dostupný typ tanku. (beso74)
- Sovietski vojaci nosia bulharské prilby M51/72 namiesto správnych ruských prilieb SSh-40. (MikaelSVK)
- Pieseň, ktorú si spievajú sovietski vojaci, je v skutočnosti piesňou juhoslovanských partizánov - "Oj Kozaro." (beso74)
Reklama