Režie:
Jules DassinScénář:
René WheelerKamera:
Philippe AgostiniHudba:
Georges AuricHrají:
Jean Servais, Carl Möhner, Robert Manuel, Jules Dassin, Janine Darcey, Pierre Grasset, Robert Hossein, Marcel Lupovici, Dominique Maurin, Magali Noël (více)Obsahy(1)
Dnes již klasické dílo Rvačka mezi muži patří mezi nejlepší tzv. Film noir nebo-li žánru černého filmu a stal se vzorem pro mnohé filmy natočené v tomto duchu během dalších desetiletí, a to nejen ve Francii. Režisér Jules Dassin nepotřebuje k vyjádření napětí mnoho slov, černobílý obraz dodává dílu nevšední poezii a syrovost zároveň. Dassin vychází z autentického popisu prostředí pařížského podsvětí. O filmu lze směle říci, že je to vloupání zapsané do filmových dějin. Tony se po pěti letech vrací z vězení a pečlivě naplánuje poslední velkou loupež svého života. Samotné vyloupení klenotnictví proběhne podle plánu, ale pak do hry vstoupí náhoda a nepřátelský gang, který se pokusí všemi prostředky kořist ukrást. Neúprosná válka gangů si vyžádá krvavé oběti. Režisér Jules Dassin, který za svůj film získal v Cannes cenu za režii, si sám zahrál jednoho z gangsterů. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (114)
Atmosféra filmu je výborná, rovnako aj herci, no kazili mi to niektoré drobnosti, ako prestrelky - chytenie za hruď a teatrálna vývrtka (ale v tej dobe sa tak točilo) alebo striekanie has. prístrojom do alarmu (tá pena by cez tie malé medzery neprešla). Ani samotný príbeh nie je nejaký extra, síce drsný o drsných chlapoch, ale dosť predvídateľný. ()
Francúzi vedeli natočiť poriadnu lúpež už v 50. rokoch a rovnako aj v tomto filme je veľmi príťažlivo nakrútená. Je síce skratkovitá, ale stále pôsobí dojmom akoby v priamom prenose a my cítime pot na tvárach podobne ako zlodeji. Druhá časť filmu: vydieranie, pomsta, prestrelky má síce opodstatnenie, ale je to už niečo úplne iné. Do popredia sa derie paradoxne s akčnením filmu filozofovanie, ktoré však nie je otravné. Pprekvapivo menej známy film, po jeho zhliadnutí asi každého napadne pojem klasika francúzskej gangsterky. ()
Po všech stránkách silný, i s odstupem více než půlstoletí naprosto funkční film, klasika žánru noir. Pečlivě naplánovaná a provedená loupež, která se po počátečním úspěchu zadrhne a začne se svým strůjcím vymykat z rukou. Základem úspěchu byl precizní scénář, který krok za krokem sleduje vznik bandy, zločinného plánu, přípravu a provedení zločinu. Dlouhé záběry s minimem dialogů, svoji důležitou roli hrají exteriéry starých uliček chudinských i měšťanských čtvrtí Paříže 1.poloviny 50. let, která se teprve tehdy začala díky hospodářskému zázraku měnit, dále černobílý obraz vyhovující příslušnému žánru a především pečlivě volená filmová hudba. Mistrovský kousek, který se zapsal do filmové historie. Film není nijak překombinovaný a přitom je mimořádně silný příběhem i zpracováním. Celkový dojem 95 %. ()
Tak v rámci mojí hlasovačky jsem se vrhnul na další starší kousek z Evropy, ale tentokrát jsem šlápnul vedle. Asi vzhledem k hodnocení bude chyba na mé straně, ale na mě to prostě bylo až moc pomalý a rozvleklý a až moc noir. Scéna loupeže se povedla, ale ten zbytek pokulhává a pocitově mi to celé přišlo ještě tak o hodinu delší. Navíc mimo Hosseina tu není žádný pro mě známější herec se kterým bych se mohl identifikovat. Takže sorry tentokrát to nevyšlo. Jak se říká není vždycky posvícení.35% ()
Klasika filmu noir, kde Francouzi ukazují, že pochopili, o čem tenhle žánr skutečně je, a využili černobílou naprosto jedinečným způsobem. V některých chvílích minimalistické, skoro až prosté, ale celou dobu atmosférické, kdy máte pocit, že se něco musí stát, něco se musí pokazit, někdo musí umřít. Vizuálně krásné. ()
Galerie (24)
Photo © Société Nouvelle Pathé Cinéma
![Rvačka mezi muži - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/043/952/43952750_8f2d18.jpg)
Zajímavosti (40)
- Dassinov film bol odvážnejší v zobrazení sexuality ako snímka Asfaltová džungle (1950), s ktorou je častokrát spájaný. Činí tak skrz presvitajúce bradavky Idy (Claude Sylvain) pod nočným negližé, resp. skrz sporé oblečenie počas scény v kúpeľni. Huston až tak nehrotil zobrazenie pedofilného vzťahu Emmericha a mladej milenky Angele, ktorá ho oslovuje „strýčko“. (Biopler)
- Paralely k zrovnávaniu s dielom Asfaltová džungle (1950) sa natískajú aj skrz postavu Joa (Carl Möhner), ktorého správanie je podobne ako u Dixa motivované „americkým snom“ po lepších zajtrajškoch. Jo vyrastal v skromných pomeroch, a preto najviac túži, aby svojmu synovi mohol dať všetko, o čo jeho detstvo bolo ukrátené. Dixovo súznenie s Docem, spolu s ich vzájomným rešpektom, zodpovedá otcovsko-synovskej väzbe medzi Tonym (Jean Servais) a Joom. Taktiež Cesarova (Jules Dassin) sebadeštruktívna slabosť pre ženy je badateľná i pre postavy Doca a Emmericha, ktorí však majú slabosť na mladé dievčatá. (Biopler)
- Film disponuje prívlastkami "archetypálny francúzsky film noir", "jediný autentický film zo série francúzskych noirov" alebo "učebnicový príklad caper filmu", ktoré mu pripísali filmoví historici a teoretici. (Biopler)
Reklama