Režie:
Ingmar BergmanScénář:
Ingmar BergmanKamera:
Gunnar FischerHudba:
Erik NordgrenHrají:
Ulla Jacobsson, Eva Dahlbeck, Harriet Andersson, Margit Carlqvist, Gunnar Björnstrand, Jarl Kulle, Åke Fridell, Björn Bjelfvenstam, Naima Wifstrand (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Kostýmní komedie, pod jejímž fraškovitým povrchem prosvítá hlubší filosofický kontext, má odlehčenou zápletku - milostné hrátky v podání několika mileneckých dvojic, do jejichž sladké rozvernosti proniká místy hořká ironie. Není bez zajímavosti, že v době vzniku filmu prožíval režisér těžké životní období ('Když jsem jedinkrát v životě málem spáchal sebevraždu, natočil jsem Úsměvy letní noci'). Neodolatelná komedie s břitkými dialogy je důkazem, že ani Bergman nemusí být stále jen vážný. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (59)
Jeden ze střípků Bergmanova cyklu letních komedií, kam můžeme řadit i LEKCE V LÁSCE, LÉTO S MONIKOU, ČEKAJÍCÍ ŽENY. Děj filmu je vystavěn na tradičním kontrastu mužského a ženského světa. Zároveň se úspěšně vyhýbá sociální kritice a satiře, pro kterou je zde prostor. Tradiční přístup romantických komedií založený na mezilidském citu a poblouznění láskou je zde pouze zdánlivý. Též chybí čistě záporné postavy. Filosofický základ je vystavěn na hledání existenciální podstaty v subjektivním světě, což připomíná Antonioniho dramata. Existenciální určení člověka je i u Bergmana častým leitmotivem. V tomto filmu se režisér jednoznačně kloní na stranu spontánního života a citu, naproti vypočítavému rozumu. Zároveň ukazuje, že tyto nemusí být nutně v protikladu. Nechává prožívat momentální štěstí a dává mu zdání věčného vítězství. Připouští možnost vzniku světa, ve kterém nikdo netrpí. Tímto přístupem dává Bergman filmu růžovou nálepku. Erotická rovina je bagatelizována, příp. ironizována a odsunuta na druhou kolej. Ve výsledku tak hrají ženy v příběhu dominantní roli. Naopak muži, kteří si ve filmu jsou svou dominantní rolí jisti, jsou zde nenápadně parodováni. Historické pozadí, ve kterém se příběh odehrává, nechává dobovým bontonem vykrystalizovat projevy citu a lásky v té nejčistší podobě, což nechává tušit Bergmanovu nostalgickou fascinaci dobami minulými. 75% ()
Ingmar Bergman a komédia ? Na pohľad nemožná kombinácia sa však stretla s pochopením u diváka, táto kostýmna fraška o komplikovaných milostných vzťahoch je príjemná, milá a frivolná. Bergman však nie je Shakespeare ani Wilde, jeho jazyk je predsa len ťaživejší, menej spontánny a chýba mu ľahkosť a kúzelnosť. ()
Když jsem se jedné letní noci usmívala nad jednou z mála Bergmanových komedií, litovala jsem, že jich nenatočil podstatně víc. Dokázal nejen mistrně vystavět příběh, ale i každou jednotlivou scénu, kamera klouže s úžasnou elegancí, každý záběr je dokonale promyšlený a nasvícený. Fotky z filmů by mohly bez úprav sloužit jako obrazy, plnohodnotné ozdoby našich domovů. Rozehrává příběh jednotlivých postav, které jsou velmi dobře zvolené i zahrané. Bergman zvládá skvěle psychologii postav, komičnost je postavena na vkusné stylizaci, skvěle napsaných dialozích, kde nepadne zbytečné slovo, z tváří vyčteme nevyřčené, často výmluvnější než sama slova. Letní noc je zadána ženám, ovládají celou scénu i své mužské protějšky. Vidíme všem do karet, což umožňuje soucítění s každým jedincem tohoto milého lidského propletence. Pokud by někdo nevěděl, se kterým Bergmanovým filmem začít, zde je vhodný adept! ()
Komedie od Ingmara Bergmana? No, musím říct, že jsem byl trochu na vážkách, jaké to asi bude. A na vážkách jsem i po zhlédnutí. Je to skvěle natočené, má to krásný obraz, nádhernou výpravu a místy výborné dialogy. Herecky zajímavé, protože s takovými herci se člověk normálně nesetká, což je škoda. Švédové rozhodně umí hrát. Jako celek mě to ale moc neoslovilo. ()
Když točí komedii Bergman, samozřejmě nespadnete smíchy pod stůl; to se snad ani od nejdepresivnějšího režiséra 20. století nedá čekat. Co tedy od Úsměvů letní noci naopak čekat můžete? Především skvělý happy end, který vám tvář roztáhne do širokého úsměvu, dodá naději (jaký nezvyk u I.B.!) a dá vzpomenout na krásné promilované letní chvíle. Zpočátku (tj. asi první hodinu) jsem si říkal, že tentokrát jsem se s Ingmarem opravdu minul, protože tyhle laskavé kostýmní komédie, kde lidi očekávají mdloby s rukou na čele, opravdu nejsou mým šálkem čaje. Přestože jsem cítil satirické podtóny, musím přiznat, že příběh mě nejdřív nijak zvlášť nezajímal. Nicméně pokud to máte stejně, opravdu radím dokoukat film do konce, protože jakmile se všichni hosté potkají společně na honosném sídle a film směřuje do finiše, je to prostě kouzelné... ()
Galerie (57)
Zajímavosti (10)
- Když americký filozof Stanley Cavell viděl Úsměvy letní noci, zasáhlo ho to natolik, že se vrátil domů a po zbytek noci o tom psal. Tento zážitek ho přivedl ke zkoumání průsečíku mezi jeho oborem, filozofií a filmem. (classic)
- Ingmar Bergman natočil tuto komedii i proto, aby mohl financovat své další filmy. Pokud by snímek u diváků podobně jako některé předchozí režisérovy filmy neměly dostatečnou návštěvnost, Bergman by měl s financováním svých dalších projektů vážné problémy. (ČSFD)
- Film se v roce 1956 umístil na šestém místě v žebříčku deseti nejlepších filmů roku časopisu Cahiers du Cinéma a v roce 1957 získal cenu Bodil za nejlepší evropský film. V roce 1996 byl film zařazen do žebříčku 100 nejlepších zahraničních filmů časopisu Movieline. V roce 2012 byl film zařazen do seznamu „The Great Movies“ filmového kritika Rogera Eberta, který mu udělil čtyři hvězdičky ze čtyř. Filmová kritička Pauline Kael označila film za „téměř dokonalé dílo“ a napsala: „Film se koupe v kráse, je vzdálen banalitám krátkých sukní a současných ulic a obchodů a vzdálen v čase, přibližuje se nám.“ V roce 2012 byl film v anketě filmového časopisu FLM, které se zúčastnilo 50 filmových kritiků a akademiků, zvolen na dvacátém místě mezi 25 nejlepšími švédskými filmy všech dob. (classic)
Reklama