Epizody(6)
-
Úzká brána k širému světu (E01)
-
První den v druhém životě (E02)
-
Pomsty staré vlasti (E03)
-
Neúnosné břemeno svobody (E04)
-
Naděje umírá poslední (E05)
-
Ztráty a nálezy (E06)
Obsahy(1)
Televizní román o dramatických útěcích za hranice komunistického Československa. Šestidílný seriál podle scénáře Pavla Kohouta a Jeleny Mašínové vypráví o lidech, kteří z nejrůznějších důvodů chtěli či museli odejít do emigrace. Jenže v roce 1983, kdy se příběh odehrává, byl takový čin klasifikován jako „nezákonné opuštění republiky". V prvním dílu se seznámíme s celou galerií různorodých postav. Vojínu Vágnerovi (B. Mišík) se zdál divoký sen, v němž pronásledoval muže chtějícího překročit státní hranici. Rodina herce Milana Čecha (M. Dejdar a V. Cibulková) prožívala napínavé a nebezpečné okamžiky, když i s malým synkem potají přešla hranice Jugoslávie a zamířila do Rakouska. Bobina Havránková (S. Laurinová) učinila totéž dokonce za bílého dne, zatímco eskamotér Pepa Strniště (P. Zedníček) zvolil způsob zcela bizarní. Všechny však čekal po útěku do svobodné země nejprve pobyt v uprchlickém táboře. (Česká televize)
(více)Recenze (88)
Z tohoto seriálu jsem měl bohužel s každým dílem stále neodbytnější pocit, že se jeho tvůrcům dokonale daří vrazit meč nepochopení mezi emigraci a šedou zónu, takříkajíc ve stylu "a co je nám vlastně po tom, že tihle chudáčci tak strašně trpěli, když si svoji cestu vlastně vybrali docela sami." Obávám se, že takhle to tedy seriáloví tvůrci (a už vůbec ne Mašínová a Kohout) rozhodně nezamýšleli, ovšem věčné nářky a fňukání Dejdara, Cibulkové či Dulavy, šílená skoromilostná linka Zedníčka a Laurinové, blazeovaná nadřazenost Brzbohatého či poněkud pomateně idealistický mladý slovenský pohraničník, to je na mě trochu moc silný koktejl. Nejsem si vůbec jist, jestli se tady podařilo zůstat aspoň na oné obligátní půli cesty. Slaboučkých 50 % - to už mi byl milejší i takový Hotel Herbich. ()
Seriál o tom, že to v emigraci rozhodně nebylo jednoduché, jak si možná někteří z nás mohli myslet (z některých scén mě docela mrazilo, a jelikož jsem se o emigraci a problémy s ní nikdy nezajímal, přiznám se, byla pro mě spousta věcí dosud netušená). Seriál plný výborných hereckých výkonů (určitě Martin Dejdar, který už mnohokrát dokázal že není jen bavičem z Ptákovin, ale jmenoval bych i Vilmu Cibulkovou, Jaromíra Dulavu a další). Seriál, na kterém je příjemný jeden fakt - opět máme možnost poznat i poměrně neznáme slovesnké herce, přeci jen po rozdělení ČS už tolik možností nemáme a je to myslím škoda. ()
Ťažko mi je k tomu... Seriál som „schrupol“ hneď pri jeho prvom uvedení v TV a zanechal vo mne značne rozporuplný dojem...Keďže uvedenie seriálu sa v podstate kryje s obdobím, keď som po páde režimu začal jazdiť po svete a okrem iného začalo aj moje stretávanie s bývalými čs. emigrantmi (vtedy vládla ešte nádej, že by tu niekedy mohlo byť nejaké civilizované štátne zriadenie, takže sa Čechoslovákov neštítili), môžem povedať, že seriál je v princípe pravdivý. Úteky cez hranice na hrane prežitia, katastrofálne pomery v utečeneckom „lágri“, úľava po umiestnení do vidieckych penziónov, nenávisť miestnych k „Ossis“, navyše okorenená zlobou Sudeťákov predovšetkým voči Čechom (to tam však scenárista Kohout nemohol dať, Nemci by mu na to nedali peniaze), ťažké začiatky v cudzine. Prostriedky, ktorými sa to autor scenára snažil vyjadriť, nahliadam však ako značne rozporuplné. Slováci sú znázornení archetypálne - sprostí ako debna gitu, slovenskí pohraničníci bohujú a divia sa, keď stretnú na hranici herca, ktorého pred chvíľou videli v televízii. Ad illustrandum by som chcel podotknúť, že som v dobe seriálu (zrejmé 80- te roky) bol na základnej vojenskej službe a ten fakt, že sa seriály a filmy točia vopred a neprehrávajú sa naživo niekde v štúdiu, vedeli aj Rómovia z východného Slovenska. Podobne na mňa pôsobil ten chlapec, pohraničník zo Slovenska. Už scéna, že by do hraničného pásma pustili kosca z civilu, nevyzerá veľmi pravdepodobne. Také práce robili sami pohraničníci, bola tam hromada preverených chlapcov z vidieka (venkova), ktorí podobné práce (kosenie vysokej trávy, výrub náletových drevín, všetko kvôli možnosti schovať sa) v pohode zvládali. Chlapec - pohraničník jedná totálne protizmyselne, najprv flagrantne poruší vojenskú prísahu tým, že prosto zahodí samopal a ujde za hranice, potom sa pred agentmi tajnej služby vyhovára na prísahu, keď im má oznámiť rozmiestnenie stráží a iné veci na hranici. Navyše sa zbabelo vyhovára na to, že sa po každom úteku i tak všetko mení. Nepochopiteľné... Postava pána Zedníčka (kúzelník) predvádza starý trik s hodinkami, ktoré akože nenápadne ukradne, akurát že to bolo možné vtedy, keď sa hodinky nosili vo vrecku vo veste a nie na ruke. Neverím, že by bolo možné rozopnúť remienok na ruke a stiahnuť hodinky bez toho, že by si to človek všimol. A takýchto paradoxov bolo v seriály poviacero... Za mňa slabé 3 hviezdy. ()
Vždy jsem byl příkladným sportovcem, ale nikdy jsem se nezúčastnil jedné z nejoblíbenějších neolympijských disciplín ČSSR - útěku na Západ. Prchalo se různými způsoby, trasami, rychlostmi i styly. Za hranicemi však na překvapené závodníky nečekalo slavnostní přivítání s kapelou, ale realita v podobě tržního kapitalismu. Málokterý z borců při útěku do světa laciné elektroniky a čerstvého ovoce totiž pomyslel na to, že znalost jazyka, odborná způsobilost a mnohem vyšší pracovní nasazení jsou základem pro budoucí spokojený život. Tento seriál se hodně povedl, i když se zaměřil pouze na reprezentativní vzorek prchajících, kteří uvěřili tomu, že na Západě pečení holoubci sami provádějí nálety do mlsných tlamiček a teprve na místě pochopili, že jim skončilo pohodlné socialistické polehávání a začal boj o přežití. ()
Hudba - Michal Pavlíček a to mluví za vše. Příběhy se spojovaly a zas rozcházely. Sabina Laurinová výborně ztělesnila přesně jednu holku, kterou jsem poznala během zájezdu do Jugoslávie v r.1985. Zůstala tam a pak se za 14 dnů vrátila, protože byla holka zhýčkaná a v lágru jí bylo těsno. Taky jsem poznala pár emigrantů a opravdu radši budu doma žužlat chleba o dvou kůrkách, než se někde s něma bít v cizině za blahobyt. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (17)
- Role kouzelníka Josefa Strniště (Pavel Zedníček) byla původně psaná pro Pavla Landovského a role klavíristky Lydie Gutenbergové (Taťana Fischerová) pro Jitku Frantovou, která v seriálu nakonec ztvárnila matku Dory Čechové. (via22)
- Točilo se v Česku (Brno), Rakousku (Vídeň), na Slovensku a ve Slovinsku. (sator)
- Natáčení probíhalo převážně v Brně a okolí a částečně v Rakousku. (M.B)
Reklama