Režie:
Roman PolańskiScénář:
Ronald HarwoodKamera:
Paweł EdelmanHudba:
Wojciech KilarHrají:
Adrien Brody, Emilia Fox, Michał Żebrowski, Ed Stoppard, Maureen Lipman, Frank Finlay, Jessica Kate Meyer, Wanja Mues, Richard Ridings, Anthony Milner (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Polsko je v srpnu 1939 bez jakéhokoliv varování napadeno německými vojsky. Život mladého, mimořádně talentovaného a úspěšného pianisty židovského původu Wladyslawa Szpilmana se tak změní k nepoznání. Jeho rodina je donucena po obsazení Varšavy Němci postupně přijímat tvrdé a ponižující restrikce zaměřené proti židovské komunitě. Nejprve rozprodávají majetek, který rodina dlouhá léta shromažďovala, včetně pianistova drahocenného klavíru. Pak se musí podřídit ponižujícím pravidlům a nosit pod hrozbou přísného trestu na rukou Davidovu hvězdu. Jsou přestěhováni do uzavřeného areálu obehnaného vysokými zdmi - na místo, které brzy vstoupí do dějin jako Varšavské ghetto, ve kterém živoří půl miliónů Židů. S postupujícím časem začínají transporty do koncentračních táborů, jimž se nevyhne ani Szpilmanova rodina. Wladyslaw se na poslední chvíli zachrání a s pomocí přátel se dostane za zeď, kde až do konce války přežívá v opuštěném bytě. (TV Nova)
(více)Recenze (1 111)
Natočené s velkým citem a přitom zcela bez patosu, nemelodramaticky, s úsečnými drastickými scénami a minimem vyhrocených emocí; o to více pak emocionálně rezonuje několik delších pasáží s přehráváním Chopinových skladeb. V první části, která je tak trochu kronikou postupné likvidace Židů v okupované Varšavě, se vryje do paměti především noblesa, s jakou židovská rodina snáší svůj stále se zhoršující úděl a udržuje si přitom vnitřní soudržnost. Druhá část je koncertem osamoceného Brodyho a jeho vůle přežít v kulisách rozbombardovaného města, část, která je – Polanski promine – až nekomerčně napínavá a umožňuje se do situace stále více zbídačeného pianisty dobře vžít. Hodně se mi líbily momenty, kdy k nečinnosti odsouzený hlavní hrdina pozoruje postupující válku (mj. i likvidaci ghetta) z oken svých tajných úkrytů. ()
Celkem silný příběh, ale pro mě film zajímavý hlavně dokumentárně, zachycením událostí okolo varšavského ghetta. Je dobré si občas tuto dobu a co se tehdy dělo připomenout. Z filmového hlediska asi záměrně trochu bez prvoplánově emocionálně či akčně silných scén. Zajímavé, ale možná by více dramatizace děje přece jen neškodilo, takto je to trochu rozvleklé. Chápu, že charakter Wladyslawa Szpilmana, člověka, který se ničemu příliš nevzpíral a nedivil, nechal se vláčet událostmi posloužil jako zajímavý kontrapunkt k šíleným událostem doby, ale je to až příliš. Ten člověk působí občas zcela nelidsky. Na druhou stranu je mi sympatická absence patosu. Celkově rozhodně film, který stojí za vidění, ale za plný počet bodů to u mě není. ()
Smekám před Adrienem Brodym, tady opravdu předvedl, že je to pan herec. I díky němu je Pianista zdaleka nejlepším filmem Romana Polanského a zároveň i děsivou obžalobou hrůzností nacistického režimu. ()
Nádherný film, který doslova chytá za srdce. Pro mě je to jeden z nejlepších filmů tohoto druhu. ()
Pianista je první film,který jsem od tohoto vynikajícího polského režiséra viděl. Je to neuvěřitelně krutý ale zároveň neuvěřitelně krásný film,při jehož sledování obrovsky soucítíte s postavami. Málokdy něco tak prožívám jako právě tento film. Co mi na filmu trochu vadilo bylo,že jaksi postrádal titulky,což byl zejména u německých dialogů trochu problém. Nevím,jak moc byl Spielmanův příběh příběh pro tento film upraven,tak či tak je to neuvěřitelný příběh. Výborný film. 95% ()
Ten večer, kdy jsem si film pustila, jsem v noci nemohla usnout... Bolestivých hrůz je tu k vidění opravdu hodně, díky nestřídmé stopáži je toho na člověka až příliš. Nenudila jsem se sice ani chvíli, ale mám zkrátka dojem, že všeho moc škodí. Diváka sled šokujících, děsivých a tragických událostí vyčerpá, mrtvoly v nejrůznějších polohách a stadiu rozkladu se míhají před očima a jen zřídkakdy dovolí dostat se hlavnímu hrdinovi do hlavy. Nicméně, je potřeba mít na paměti, že se jedná o film z doby druhé světové války, čili varovně vztyčenej prst a díky bohu si filmaři dali práci nepůsobit prvoplánovitě, což se víceméně podařilo - počin není po psychologické stránce chudej. Hodnocení vidím na pomezí *** a ****. Volím sice tři hvězdičky, ale s dodatkem, že se o průměrnej film určitě nejedná... ()
Vzhledem k tomu, že jsem hrůzy válek nikdy nezažila (a doufám, že ani nazažiji) mě tento film zasáhl o to víc, protože nevím jak to tenkrát bylo, ale pokud to bylo jak to Polanski zachytil v Pianistovi, tak bych ho doporučila do škol na povinné promítání všem dětem i učitelům. Ať aspon touto formou vidí, co se dělo. Aby si vzali ponaučení a snad, aby se už nic takového neopakovalo. Film má poměrně dost pasáží, které byly trochu nudné. Celkově však utváří jednolitý celek. Všechna čest hercům i režisérovi. Smutné, ale poučné. ()
Výpovědní hodnota tohodle díla je obrovská, stejně jako deprese a pocit bezmoci a marnosti nad tím, jak jsou lidi schopni se k sobě chovat, ale i to, že existuje laskavost a odvaha, tam, kde by to člověk nečekal a jak ponižující je pomalu zrácet svou důstojnost. Koncert Adriena, kterému jsem věřil, že je Polák a umělec, jeho proměna v ustrašené polozvíře byla famózní. Jeden z těch nejsilnějších filmových zážitků - 95 %. ()
Dlouho jsem váhala mezi 4 a 5 hvězdičkami, nakonec jsem se rozhodla ocenit i tu nevtíravost s jakou byl celý příběh podaný. Neútočil cíleně na moje emoce, ale nechal to celé na mě, já jsem se mohla rozhodnout, co je moc a co ještě ne. Čekala jsem trochu víc toho piána, místy se mi film trochu táhl, ale výsledek byl vcelku fenomenální. ()
Najlepší Polanskeho film, Brody vo svojej životnej úlohe, do toho skvelý soundtrack . Deportácia Židov a Varšavské ghetto boli verne zobrazené. Nechýbajú naturalistické scény a zobrazenie nacistickej krutosti a neľudskosti. Trošku mrzí slabšia prostredná tretina filmu, ktorá sa trošku tiahla a nič výraznejšie sa v nej neudialo, ale na druhú stranu potešila posledná polhodinka, kedy by sa napätie dalo krájať a vojnovú atmosféru a skazu je cítiť na každom kroku. Vidieť zničenú a spustošenú Varšavu zabolí každého Stredoeurópana! Minimálne! 90% ()
Fakt nevím, co připsat. Ke konci filmu se mi klepala brada. ()
Škoda toho upadajícího tempa, které se ke konci promění už jen v uspokojování základních potřeb. Celkově mi film přišel rozpačitý a položil spoustu otázek, na které nakonec nedá odpovědi. Konec samotný uspěchaný a bez silnějšího dopadu na diváka. Brody OK. 60%. ()
Adrien Brody se v tomto snímku ukázal ve velice dobrém světle. Všechno jsem mu věřil. Líbilo se mi také, jak je celý film vizuálně situovaný. Záběry byly většinou vedeny tak, jako by sama hlavní postava pianisty pozorovala, co se kolem děje. Nebudu rozebírat tíhu válečného tématu, která také udělala své. Film na mě působil celkem komorním dojmem, a scenérie fungovali na sto procent. Když sněžilo, cítil jsme mráz. Trochu jiným způsobem ve mě mrazilo, když Szpilman hrál. 4 a půl *. ()
Film, ktory davam na rovnaku (a mozno i vyššiu) uroven ako genialny Schindlerov zoznam. Mnozstvo silnych a genialnych scen, ktoré donutia človeka popremyšlat a mozno i si trocha poplakat. ()
Mám za to, že většina uvědomělých diváků má zatěžko vznést výtky vůči dílu, které věrně a citlivě znázorňuje hrůzu holocaustu (a automaticky tak cca přidá jednu hvězdu). Já také. Ale přesto - film nejenže je příliš dlouhý, ale navíc časovou dotaci rozděluje dost podivně. Je jasné, že utrpení z nedostatku jídla je třeba znázornit na určitém úseku, ale jistě to lze i jinak než cca tři čtvrtě hodinovým prolézáním trosek a otáčením hrnců. Na druhé straně se, podle mě ke škodě filmu, nedostává prostoru k vystižení vztahů v rodině hlavního hrdiny, stejně jako k jeho platonické lásce. Řekl bych, že větší prokreslení těchto vztahů zasažených válkou by dalo celkovému vyznění více než podtrhované osamění hrdiny. Film má přesto silnou atmosféru a například scéna s rodinným dělením předražené karamelky mi přišla fantastická. ()
Asi málokdo dokáže vylíčit poměry v Polsku tak věrohodně, jako polský režisér a obzvlášť Roman Polanski. Naturalisticky podané scény jen umocňují fakta o době,o které film pojednává. ()
Vynikající válečné drama Romana Polańskeho, které pojednává o jednom skvělém židovském pianistovi v polské Varšavě. Příběh vypráví o umělci se jménem Wladyslaw Szpilman a jeho rodině, který chce pouze přežít ohavnou a odpornou válku. Szpilman a jeho rodina žila dosud běžným životem, ale jelikož jsou židovské národnosti, začínají pro ně velmi obtížné časy. Děj filmu je vyprávěn pomalým o to víc syrovým a ponurým způsobem, který vás musí zasáhnout. Režisér se zaměřil jen na postavu Szpilmana, což vůbec není na škodu, můžeme tak vidět osamělý a drsný boj o holý život, zvláště intenzivní a strhující je pasáž v rozbombardované Varšavě, která vypadá jak z nějakého postapokalyptického světa. Tento zápas skvěle hraje Adrien Brody ve své nejspíš životní roli. Velmi přesvědčivé a pravdivé zobrazení nacistického zla. ()
S hodnocením filmu, který vyobrazuje jedno z nejhorších období celého lidstva, je to vždy obtížné. Pianista svou komorně pojatou atmosférou funguje trochu odlišně, než co jsme mohli vidět například v Schindlerově seznamu, ale funguje jak má. Soustřeďuje se na jednu spokojenou židovskou famílii, která se během konání všemožných lidských zvěrstev snaží držet pospolu za každou možnou cenu, ale ani přes jejich snahu se jim to nepodaří a my tak sledujeme osud pouze jednoho člena a tím je věhlasný varšavský pianista. Adrien Brody působí jako židovský muzikant naprosto věrohodně, jeho unavené oči, hladový výraz (snad i ten jeho frňák) do této role prostě sednou a měl jsem dokonce pocit, jakoby se v této době i narodil. Naprosto perfektní herecké ztvárnění a po zásluze odměněn zlatým "plešounkem". Ostatní postavy nás určitě neuchvátí. Ne proto, že by na to kvalitou neměli, ale proto, že s žádnou další se nijak déle nesetkáváme. Což je při tak dlouhé stopáži celkem zvláštní, ale vzhledem k tomu, že skoro třetinu filmu sledujeme jen Szpilmanovo potulování se po zdevastované Varšavě a hledaní čehokoliv, co by ukojilo jeho hlad a žízeň, je to pochopitelné. I tak bych na délce trochu ubral, protože ač je prostředí opravdu alarmující a precizně vykreslené, ne každého baví sledovat zbídačeného člověka tak dlouho. Další důkaz i toho, že chcete-li vyhrát Oscara, nejjednodušším způsobem je natočit životopisný film z druhé světové a nějaká soška se určitě objeví, protože upřímně, kdo si dovolí takovéto filmy ignorovat? Film, kde si jednu karamelku celá (asi) 6-členná rodinka rozděluje na makro dílečky, prostě na naše city zapůsobí a to také tvůrci zamýšleli. 85% ()
Je důležité tyhle filmy vidět, aby se historie neopakovala. ()
Film, který mohl, a nejspíš i měl být lepší než Schindlerův seznam. Přestože se to nepovedlo, tak se jedná o brilantní film s vynikajícím Adrienem Brodym. Od konečné páté film dělí někdy možná až nepříjemně zdlouhavé scény, ale i tak je Pianista drastický, jak říká Galadriel, poučný a pro mě nesmírně zajímavý. ()
Reklama