Režie:
Marie PoledňákováScénář:
Marie PoledňákováKamera:
Petr PolákHudba:
Václav ZahradníkHrají:
Július Satinský, Jana Šulcová, Václav Postránecký, Eliška Balzerová, Pavel Nový, Zdena Studenková, Květa Fialová, Jan Faltýnek, Zuzana Githeisová (více)Obsahy(1)
Komedie o rodinné dovolené v malebné beskydské chalupě, kde se tři přátelé starají o šest malých dětí. Muži jsou přesvědčeni, že právě jejich výchovné metody jsou mnohem lepší než pedagogické působení matek. Když ale manželky přijedou „na kontrolu“, dojde v rodinách na čas k vážným sporům... (Bontonfilm)
Videa (2)
Recenze (863)
Sázka na humor vyplývající z dětské „roztomilosti“ a rozumové nedostatečnosti, která u mne zoufale nevychází a pocit studu za karikatury chlapů. Tři slepičky, které tráví volno každá ve společnosti dvou dalších slepiček u dortů na módní přehlídce, či na opět společném večírku, kde konzumují „šátečky kořeněné touhou po drahých manžílcích“. Při deklamaci názvů předkládaných jídel už jen zoufale hledám záminku pro odchod z místnosti, kde jde televize. Marie Poledňáková by měla za své rodinné filmy, plné pozitivního rodinného humoru a dětských rádoby roztomilostí, při náhodném setkání ve filových kuloárech Zdeňkovi Troškovi dávat přednost ve dveřích a ještě mu je podržet, bontonu navzdory. ()
Bohužiaľ sa niekedy z nejakého nepochopiteľného dôvodu stane, že takéto záležitosti si obľúbia masy. A vtedy si ich obľúbia televízie. A vtedy my všetci ostatní musíme rok čo rok znášať tieto útoky. Škoda že sa kópie tohto filmu nestratili alebo nepadli ako obeť režimu. Iné skvosty boli v trezoroch a toto si voľne behalo po TV svete. ()
Toto je myslím klasika, ktorú v určitých smeroch ohlodal zub času. Možno je to tým, že som ju až teraz videl po prvý krát, zato mám ale výhodu väčšieho nadhľadu nad vecou. Poledňáková skvele pracujem s dynamikou filmu, keď sa stále niečo deje a môže zato okrem scenára skvelá práca s deťmi. Lenže, ako sa tu určite veľakrát píše, ak je niečo prehlásené za komédiu storočia, tak jeden úprimný smiech nahlas je trochu málo. Z tohoto sa moja vianočná kalsika nikdy nestane, ale nebol som ani zďaleka tak sklamaný, ako som sa v najhorších obavách bál. Má to srdce a dušu, čo sa o dnešných českých kalkuloch (nevynímajúc Poledňákovú) prehlásiť ani zďaleka nedá. Ale vlastne si to možno o rok pozriem ešte raz a zvýšim hodnotenie. ()
Komedie zvláštním způsobem mimózní. A to počínaje těmi luxusními byty, obědy pozůstalých dam ve špičkových restauracích a konče nesmírně tuhými, rádoby moudrými a vždy předpisově spisovnými dialogy, které jsou všechno ostatní jenom ne odkoukané ze života, pokud je tedy zrovna nezachránil Jůlius Satinský svým obrovským smyslem pro humor. Kladem rozhodně není ani ten příšerný normalizační pop, který na filmového diváka číhá na každém kroku. Naopak ocenit je nutné řadu krásných fórů, herectví všech tří tatínků i jejich dětí. Suma sumárum je to s odřenýma ušima ****, možná spíš ***. Komedií století snad jenom pro jedince hodně mdlého rozumu... ()
Zručne zvládnutá komédia(ale nič viac) , kde ma skôr pobaví spôsob akým sa žilo v danej dobe(hlavne taneček Studenkovej) než klasický humor čo sprevádza všetky České komédie, nuž v tomto slede ma to až tak nepobavilo ako by mohol, proste príde mi štýl humoru už moc okukaní a nezáživný. Príbehovo to je až moc postavené na jednoduchosti, niektoré scénky chcú byť až na silu smiešne, hlavne čo sa týka akýchkoľvek pádov do snehu... A vyhlásenie filmu na komédiu storočia? myslím že hromada iných Českých komédii je oveľa lepšia. /60%/ ()
Galerie (17)
Zajímavosti (73)
- Július Satinský po nocích klapal do psacího stroje. Když se ho režisérka zeptala, co tak důležitého píše, odpověděl jí, že překládá maďarské pohádky, protože si na to natáčení musí nějak vydělat. (rublik05)
- Když jsou v koupací scéně děti polévány z konve studenou vodou, tak v konvi není studená voda, ale jenom nepatrně ohřátá. Ale i tak byla dost studená, aby byla reakce na teplotu vody co nereálnější. Takže i v této scéně byyly reakce dětí opravdové. (San Miguel)
- Původně se film vůbec neměl objevit v kinech, režisérka Marie Poledňáková ho napsala pro televizi, kde byla zaměstnána jako dramaturgyně. Televize o něj však vůbec neměla zájem, a tak se scénářem odešla na Barrandov. (rublik05)
Reklama