Režie:
Jindřich PolákKamera:
Jan NěmečekHudba:
Evžen IllínHrají:
Jiří Bednář, Jiří Hrzán, Svatopluk Matyáš, Elsie Randolph, Joan Seton, Charles Cameron, Jana Nováková, Gunter Schoß, Winston Chrislock, Vojtěch Holý (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Děj filmu se odehrává za druhé světové války v Anglii. Nebeskými jezdci jsou nazýváni letci britské RAF. Proti německým fašistům v této jednotce bojují bok po boku Angličané, Kanaďané, Poláci a Čechoslováci. Film líčí dramatické příhody posádky anglického bombardovacího letounu typu Wellington, kterou tvoří Kanaďan, dva Angličané a tři Čechoslováci. Střízlivým způsobem, nesporně poznamenaným britským civilismem, vypráví o hrdinství řadových bojovníků, nečinících si nárok ani na slávu, ani na vděčnost národa. Podle slov režiséra J. Poláka měl být snímek „alespoň částečným splacením dluhu těmto lidem“. (Bontonfilm)
(více)Recenze (345)
K diskuzi zde: Mně se Tmavomodrý svět líbil o dost víc nežli svět Nebeských jezdců. A není to jen těmi barvami a není to jen můj názor. Když to vezmeme statisticky a podíváme se na databázi IMDb, tak Svěrákův Tmavomodrý svět hodnotilo 2805 diváků (k 7.2.2009), zatímco starší Nebeské jezdce jen 90 hodnotitelů; byť celkové hodnocení je i na IMDb o něco ve prospěch Polákova filmu (7,7 ku 7,3), bude Tmavomodrý svět pro mnohem víc diváků přitažlivější. Ovšem Jirka Hrzán dokazuje, že byl pan herec. Ukázky z filmu Nebeští jezdci : http://www.youtube.com/watch?v=i6AkY1cDLcc&feature=related ()
Tomuto snímku tleskám! Je to zasloužená pocta vyzdvihující hrdinství letců RAF za 2. světové války. Je to nejlepší válečný československý film, vrcholné dílo Jindřicha Poláka jemuž novější Svěrákův snímek Tmavomodrý svět nesahá ani po kotníky ( ikdyž nutno říci, že oba snímky se vydaly jinou cestou ). Snímek zde ukázal skutečný ( tehdejší) život československých letců ve službách Anglie. Je to dostatečně přesvědčivé, sugestivní a strhující. Výborný výkon ( životní ) tu podává Jiří Hrzán ( škoda jeho předčasného konce ) , ale i Jiří Bednář a vlastně všichni zůčastnění. Všichni hrají až překvapivě civilně, což snímku pouze prospívá! Režisérovi Jindřichu Polákovi se zde podařilo namýchat výborný kontrast mezi výcvikem letců, válečnými scénami a " obyčejným životem " letců. Opravdu parádní snímek a jediná skutečná pocta našim válečným leteckým hrdinům! S nesmírnou radostí uděluji tomuto snímku plné hodnocení! ()
Krásný film a také úžasně odvážný projekt Jindřicha Poláka. Pustit se do takovéhoto tématu asi vyžaduje notnou dávku odvahy. Nejen kvůli politicky ožehavému tématu, ale také kvůli náročnosti prostředí. Co jsem slyšel, tak měli tvůrci k dispozici asi dvě funkční letadla a nějaké makety. A s tímhle minimem dokázali vytvořit vskutku velký film. Režisér také dokázal bravurně zakomponovat archivní reálné záběry, takže film působí autenticky. Nezapomenutelnou roli ukecaného Prcka zde ztvárnil Hrzán. Staří Nebeští jezdci tak navzdory času naplno válcují novější Tmavomodrý svět. ()
Nafta v plicích. (.......................................................................................) //Dodatek aneb něco zbytečných slov pro Beastmastera: Ve svém průběhu průměrný až lehce nadprůměrný sympatický film, silný dvojím: Zaprvé už tím, že byl natočen, kdy a proč byl natočen a jak přistupuje k tématu. Což bych vše shrnul jako „integrální kontrastnost“, míněno následovně: Napětí mezi názvem, opakujícím se „hrdinským“ hudebním motivem a prostou skutečností, že ti kluci dobrovolně chcípali za svobodu vlasti a celé Evropy na jedné straně a jejich nesmlouvavým zobrazením jako obyčejných „neuvědomělých“ vojclů, se vším, co k tomu patří (a co netřeba vykládat nikomu, kdo byl na vojně) (čemuž je zase jinak kontrastní epizoda se zrcátkem) na druhé straně, dodávající poctě těmto národním hrdinům zvláštní a velmi silnou působivost (čímž se vymyká nejen dobově propagandisticky idealistickým hrdinským epopejím, nýbrž i obecně retušovacím tendencím pohledu na národní hrdiny, srov. Tmavomodrý svět), je situováno (totiž to napětí) ještě jako jeden z členů napětí dalšího, vnějšího, jež vytváří s tím, co všechno po roce 1948 konotovalo s pojmy „anglán“, „angličtí letci“, „311. peruť“ apod., a že tato tématika byla vlastně tabu. K dosavadnímu mi stojí za připomenutí neokázalost zmíněného hudebního motivu a scéna na tancovačce, když anglický band povstane a HRAJE DÁL, nebo kontrast rozdělování dědictví (David se koupe) a salutování (Kdo? Tomík.). Zadruhé je tento film silný svým závěrem (SPOILER): Ta finální situace zdaleka není jen morálním protiválečným výkřikem; vzhledem k celému dosavadnímu průběhu (především vzhledem k tomu, co ve filmu není, co netématizuje, čeho si nevšímá) působí jako facka, jako šok, jako přechod do jiné dimenze. Najednou se nacházíme v úplně jiném patře skutečnosti, což platí doslovně. Až dosud se vše střídavě odehrávalo na zemi a ve vzduchu: země je zázemí, pohodlí, bezpečí, život, odpočinek. Ve vzduchu probíhá boj a neustálá hra se smrtí. Tu potom představuje moře. Kdybychom po sestřelení našich chlapců viděli prostě jen jejich pád do moře a smrt, bylo by vše „v intencích“. Jenomže tím se nekončí, pohled je přinucen do této nemožné dimenze, v níž jsou s nepřítelem „na jedné lodi“. Pád do moře tak vytváří přeryv, jímž posledních pět minut odsouvá celý předešlý film kamsi do zadní komory paměti, najednou vidíme celé dění jaksi zespoda (kterýžto dojem je podpořen i tím, že v dosud dvojjazyčném filmu náhle zní němčina). Tedy ještě jeden, a sice naprostý, kontrast. Snad způsobem, jakým se dívá kamera nebo nevím čím (nerozumím těmto věcem) zasahuje film diváka (mne) podivnou atmosférou této scény; nemám samozřejmě pocit, že „jsem tam s nimi“, obestírá mě to však něčím tajuplně známým. Jakobych už někdy sám byl takto ve člunu na pustém moři, sám se soudruhem nepřítelem.// KONEC SPOILERU (Poznámka k Hrzánovi: Škoda, že nemá víc silných filmových rolí než jednoho retarda a jednoho kašpara. I po zhlédnutí Nebeských jezdců nicméně zůstává Hlídač největším filmovým Hrzánem, to je bez debaty.) () (méně) (více)
Nemám rád filmy, kde se vypráví o letcích jako o novodobých rytířích oblohy. Tady to tak prezentováno není, posádka je vylíčená , jako skupina lidí, kde sice každý mluví jiným jazykem, ale všichni si rozumí, protože jsou ve válce a atmosféra je přátelská. Na začátku se ocitneme ve válce a naši hrdinové ji přežijí = život jde dál a nekouká se na následky, protože se jede na zábavu a člověk může být alespoň na pár hodin opilý, zamilovaný prostě nemusí myslet na smrt. Piloti jsou jenom lidé a mají normální potřeby - proto průjem chodí v obzvlášť nečekaných okamžicích :-) Jakmile je ale Študent zraněn, vidí život v prostředí nemocnice plné zraněných, kryplů a nálada je na bodu mrazu, mladické nadšení z války je pryč a smrt je tak blízko. Mluva se tu neřeší a Prcek ukazuje, že národ v té době také mluvil ,jak mu zobák a narost. Prcek hraný Jiří Hrzánem je postavička, která potěší českou duší v cizím státě, je taková čecháčsko-lidská ( všichni mi můžete políbit prdel :-) a zásadně mluví na všechny česky, protože jazyk se nikdy nenaučí :-). Pohled na válku střízlivýma očima ale i lidským pohledem. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (35)
- Interiér letadla byl natáčen v ateliérech na Barrandově. Letiště a okolí letiště bylo natáčeno v Praze-Kbelích. (RadimFišer)
- Jediný, kdo letěl natáčet scenérii Anglie, byl kameraman. Šlo hlavně o hřbitov padlých. (RadimFišer)
- Začiatky natáčania boli ťažké. Bola iba hŕstka fotografií, niekoľko starých uniforiem a veľa nadšencov z radov bývalých západných letcov. Bez nich by sa film ťažko realizoval. Producent odkúpil niekoľko desiatok nemeckých lietadiel z druhej svetovej vojny, ďalšie, už neexistujúce, nechal rekonštruovať podľa dobovej dokumentácie. Leteckej bitky sa natáčali a režíroval z helikoptéry. (Raccoon.city)
Reklama