Série(3) / Epizody(22)
Obsahy(1)
Rozdílem téměř dva a půl tisíce hlasů zvítězil James George Hacker ve svém volebním obvodu nad svými soupeři. O tom, že se stane ministrem nové vlády, by již nemělo být nejmenších pochyb. A ve hře je tolik zajímavých postů: místní hospodářství, zahraničí, zdravotnictví, energetika... Jim by si klidně troufl na všechny, spokojil by se i s tím nejméně významným. Jenomže kampaň na předáka strany vedl proti nynějšímu premiérovi, proto má takový nepříjemný pocit, že se mu tenhle jeho minulý postoj tak trochu vymstí. A zdá se, že ho jeho neblahé tušení nezklamalo. Jedno ministerstvo po druhém padá do klína některému jeho stranickému kolegovi a on pořád nic. Marně se vrhá ke každému telefonu, premiér nevolá. Co ještě zbývá? A zbývá vůbec něco? Ale ano, samozřejmě! Ministerstvo pro administrativní záležitosti! Co na tom, že je škodolibí televizní komentátoři označují za cosi na způsob politického hřbitova! Ministerstvo to je a Jim je odhodlán udělat na něm kus práce...
Sitcom "Jistě, pane ministře" vznikl v BBC již před dvaceti lety, mnohé z toho, z čeho si dělá legraci, je však aktuální dodnes. Mnohé ty zákulisní pletichy, intriky a maléry jeho hrdinů nám budou připadat důvěrně známé a bude se nám zdát, že autoři museli čerpat inspiraci někde úplně jinde, než za kanálem La Manche. "Jistě, pane ministře" má 22 dílů, volně na ně navazuje šestnáctidílné pokračování s názvem "Jistě, pane premiére"...
Ministra a posléze premiéra Jima Hackera ztělesnil Paul Eddington (1927-1995), jemuž tato role přinesla mimořádnou popularitu a oblibu nejen u prostých diváků, ale i u těch, jež svým výkonem parodoval. Margaret Thatcherová mu za ni např. udělila Řád Kommandera Britského impéria. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (428)
Možná trochu moc suché, ale i tak - skvělá zábava. Parádně vybraná trojice postav, sice často podobný ale fungující inteligentní humor. Chválím i tradičně výborný český dabing. 8/10 ()
Naprosto geniální situační komedie, která paroduje něco, co bude, v jakékoli době a v kterékoli zemi, vždy aktuální. Dokonalá satira nejen na politiky a úředníky samotné, ale hlavně na absurdní všudypřítomnou byrokracii a nikdy nekončící intriky spojené s jejich úřady. 100 % ()
inteligentním humorem napěchovaný seriál, který je i přes své stáří neuvěřitelně trefný a aktuální i dnes ()
Pohľad do sveta, kde hláška Dobrý deň znamená Polib mi prdel a tiež do sveta, kde sa Polib mi prdel nikdy nehovorí. A v neposlednom rade byrokracia v plnej kráse. Systém, v ktorom vydolovať jasné Áno či Nie je asi tak pravdepodobné, ako pristihnúť anglickú kráľovnú pri sledovaní SM porna. ()
Mám rád politické filmy a seriály a není proto divu, že tenhle seriál mi neuvěřitleně sedl a snad vedle Doctora Who, ten kterému bych přiřadil titul 'Srdcovka'. Některé věci sice působí dost šíleně a až z nich mrazí, jak moc tohle může být pravda. A ty dialogy hlavě ve scénách v ministrově kanceláři mezi ministrem Hackerem a stálým tajemníkem Humphreym jsou naprosto parádní, v těch chvílích většinou upřeně sleduji obrazovku a dostávám záchvaty smíchu z jedné perly za druhou. Takhle má vypadat pětihvězdičkový seriál. Nejlepší epizody (s úcty ke SKVĚLÉMU DABINGU česky): 1x04 - Stahují se mraky, 2x01 - Humánní společnost, 2x03 - Černá listina, 3x04 - Morální rozměr ()
,,Říkáte mi čistou pravdu, Humphrey?" ,,Jistěže, pane ministře." ,,A celou pravdu?" ,,To nikdy!" ()
Až moc suchý ()
Veľká Británia. Krajina Kráľovnej, hnusného jedla a rodisko punk rocku. A domov britského humoru, ktorý je pravdepodobne ten najlepší na svete. Britský humor je svojím spôsobom neopakovateľný. Vyznačuje sa hraním so slovíčkami, čiernym humorom, excentrickými postavami, silnou iróniou, satirou a sarkazmom. A ešte jedným sa vyznačuje, neuveriteľne vysokou úrovňou ktorá sa iba veľmi ťažko môže porovnávať s hocičím, čo kedy na Slovensku vzniklo. Veď jedným zo znakom britského humoru je jeho intelektuálna hĺbka, ktorá chýba deväťdesiat deviatim percentám slovenskej produkcie asi tak, ako chýba slovenskej žurnalistike odbornosť. Britský humor je v UK zakorenený vo všetkých médiách, či už sa jedná o knihy, filmy, televíziu alebo divadlo. A jedným z najžiarivejších foriem jeho výskytu je práve seriál Yes minister. James Hacker očakáva nervózne po vyhratých voľbách telefonát od premiéra. Čím ho asi tak poveria? Ministerstvo zahraničia? Obrany? Premýšľa, premýšľa, až kým nezazvoní telefón. Pretože je všeobecne o Jimovi známe, že je to neschopný packal, je poverený tým najmenej významným kreslom, ktoré kabinet britskej vlády má. Kreslom ministra pre administratíve záležitosti. Jeho optimizmus to však ani trocha neschladí a tak pán Hacker vkráča v prvý deň do svojej kancelárie s mottom: „Tvárou k voličom“ a predstavami o veľkých reformách a úspechoch. Už v prvý deň sa zoznamuje s osadenstvom ministerstva, na pohľad veľmi ochotným stálym tajomníkom Sirom Humphrey Applebym, ktorého špecialitou je mlžiť a zatajovať pravdu (slovíčko klamať by ho určite urazilo) a s osobným sekretárom, verným Bernardom Woolleym, ktorý má dar vyjachtať v tých najnevhodnejších situáciách práve to najnevhodnejšie slovíčko a ktorý musí kľučkovať medzi Humphreym a Jimom ako Gréci medzi Charybdou a Skyllou. Kým James je plný optimizmu a reforiem, Humphreyho cieľom je, napriek navonok prezentovanému súhlasu, udržať dané status quo. Podľa stáleho tajomníka zmena v žiadnom ohľade nie je nutná, ten kto núti úradníka pracovať sa dopúšťa hriechu a ten, kto by ho chcel vyhodiť pácha zločin. Nie, Humphrey po žiadnej zmene netúži, vlastne s jednou by sa predsa len uspokojil. Takou, ktorá by mu dala viac moci. Okrem toho nepotrebuje veľa, nejaký ten rytiersky titul, štedrú výplatu a pokoj a teplučko vo svojej peknej kancelárii. Všetkých 21 častí troch sérií a dva špeciály sú vlastne celé postavené na boji medzi Jamesom a Applebym, medzi politikom, ktorý si myslí, že v Británii vládne a medzi úradníkom, ktorý v skutočnosti vládne. Dialógy sú napísané jednoducho brilantne a nenapadá ma ani jeden seriál (okrem pokračovania), ktorý by obsahoval tak pamätné hlášky. Obsahujú neuveriteľné množstvo dvojzmyslov, slovných hračiek, irónie a satiry. Sú tak pamätné, že divák, ktorý má rád klasický anglický humor sa na nich zasmeje aj keď ich počuje po stý krát. A prekvapujúco preklad do češtiny dialógom neuškodil, dokonca ich možno v niektorých ohľadoch aj vylepšil. Herecké obsadenie je dokonalé. Herecký koncert sa odohráva hlavne medzi Paulom Eddingtonom ako Jimom Hackerom a Sirom Nigelom Hawthornom ako Applebym, ktorým zdatne sekunduje a nahráva Derek Fowlds ako Bernard. Všetci herci dokážu iba výrazom tváre vyjadriť viac emócií ako to dokáže nadpriemerný hollywoodsky herec v päť minútovom monológu. Vžitie hercov do postáv bolo teda úžasné a diváci samotní stotožnili hereckých predstaviteľov s ich postavami. Veď napríklad, keď bol svojho času na návšteve Austrálie Paul Eddington prijal ho austrálsky premiér ako kolegu, teda ako premiéra Veľkej Británie a Severného Írska. Aj to je dôkaz, že si seriál získal mnohých priaznivcov medzi politikmi. Veď Yes minister je obľúbeným seriálom Margaret Thatcher. Jednoducho medzi tými, čo majú radi kvalitný humor si Yes minister vydobyl doslova kultové postavenie. Veď ešte dnes, po dvadsiatich rokoch, keď administratíva v UK vyvedie niečo nepochopiteľné, či niečo pobabre /teda vlastne stále/, uvedú noviny často vetu: „Toto by sa Applebymu páčilo.“ Dôkaz vysokej kvality politického humor je aj to, že obe dve veľké strany vo Veľkej Británii- Conservative & Unionist Party a Labour Party- si mysleli, že seriál zosmiešňuje práve tú druhú. Jednoducho, tvorcovia neútočili priamo na nikoho, viac-menej sa odosobnili od svojich politických názorov a všetko podriadili kvalite seriálu. Yes minister podľa môjho vedomia na Slovensku nikdy vysielaný nebol. Je to neuveriteľná škoda, pretože medzi tým, čo sa u nás vysiela by sa tento seriál vynímal ako žiarivý drahokam. Seriál humornou formou ukazuje, ako to niekedy funguje medzi tými, čo nám vládnu a svojím humorom nás aj poučuje, že hockto bude pri moci, vždy mu bude záležať v prvom rade na sebe. Jednoducho, Yes minister je úžasný seriál, ktorý však zďaleka nie je pre každého. Avšak, pre toho, kto ho objaví a porozumie mu, bude navždy fontánou dobrej nálady. () (méně) (více)
Super seriál. Miluju britský humor. Jen se bojím, že to tak v politice nějk podobně opravdu chodí... ()
No tak todle je u mě to slabší z UK. Za prvé to není příval hlášek a situací jako trpaslík nebo černá zmije. Za jeden díl se objeví maximálně dvě nebo tři vtipné vteřiny. Zato se spíše jedná o mírnou satiru a o pohled na politiku jako takovou. A pokud toto brát za skutečnou komedii pak je náš parlament jeden velký cirkus plný skvělých komiků a klaunů. ()
Skvělý humor. Smutné je, že je to všechno asi realita (aspoň u nás). ()
Co jsem vždycky oceňoval na britském humoru je trefná narážka i do vlastních řad. A tak ti suchaři v buřinkách a kvádrech na sychravém ostrově ukazují, že i politika je hodně o nitkách, za které tahají ne ti "mocní", ale ti skutečně mocní a vlivní :) Navíc je to vážně vtipné :) ()
Děkujme Anglii, že něco takového vzniklo! Když může na BBC jít seriál, ve kterém vedoucí programového oddělení BBC bere úplatky od ministerstva, aby nevysílali jistý kompromitující rozhovor, není to s naší demokracií ještě tak zlé:) ()
Těžko se smát něčemu co často připomíná bolestivou administrativní realitu. A nejenom z minulého století. Vskutku nadčasové dílo. Seriálu hodně hraje do karet fakt, že nastavuje zrcadlo politice a státní správě jako celému aparátu a ne jen jedné ze stran. Britský ostrovtip par excelence aneb proč bych se nikdy neodvážil vstoupit do sociálních reality shows typu Survivor, kde je to také na denním pořádku. Bohužel se na můj vkus rámec epizod moc často opakoval - Jim Hacker chce něco provést (ať už inovativního nebo naopak), Sir Humphrey je zděšen, chce tomu zabránit a nakonec se mu to povede, často s tím, že přesvědčí Jima Hackera, že na to přišel on sám. Naštěstí je to prokládáno hláškami Bernarda anebo sarkasmem Annie, manželky titulního ministra. Často vychvalovaný dabing bych označil za "ano, ale..." Ano, ale i tak se tu v každém díle najde pár vtípků, které se v překladu ztratily, ať už díky neschopnosti překladatelů nebo, a to byl častější případ, díky nepřeložitelnosti. Ano, ale je tu tolik známých jmen a známých hlasů, že se těžko distancuje hlas od obličeje. ()
10/10 Postupem času jsem viděl každý díl vícekrát než RD a to je už co říct! Pomatuji si, že poprvé mi to připadalo celkem dobré, podruhé celkem vtipné, potřetí hodně vtipné a teď v tom vidím něco úžasně noblesního. Skvělý dabing a famózní Nigel Hawthorne alias Sir Humphrey Appleby. Ale RD je asi lepší, už kvůli větší rozmanitosti epizod. ()
Trefné navážení se do všeho a všech, nás demokracií otupělé občany nevyjímaje, z této klasiky britského humoru tvoří unikát. A že chvílemi popichování zachází tak daleko, až není k smíchu, ale spíše k zamyšlení mu ani náhodou neškodí. Díky tomu a také nenápadnému detailu, že jako jediný sitcom tento neobsahuje jediný trapný moment, se z Yes, Minister stal nesmrtelný a vždy aktuální poklad. Každý přece máme svého Hackera, ale co on by si počal bez Bernarda a Humpyho? ()
Nevím... politický humor mi nikdy 2x nesedel... Je pravda, ze todle je kral politickeho humoru, ovsem mnohym dalsim britskym serialum nesaha ministr/premier ani po kolena... ()
Britský situovaný humor rozhodně není pro mě. ()
Úžasné je, jak se britský humor nemění. Miluji současné britské seriály a čtyřicet let starý seriál Jistě, pane ministře jsem si hned zamiloval.Dokonalé a neskutečně pravdivé (bohužel). ()
Třeskutě vtipné, briskně inteligentní, lehce absudrdní. Na pokraji geniality, v duchu reality. ()
Reklama