Dobrodružství Sherlocka Holmese a doktora Watsona: Pes baskervillský
(TV film)-
Priključenija Šerloka Cholmsa i doktora Vatsona: Sobaka Baskervilej (více)
![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/075/75569_3165b7.jpg)
Obsahy(1)
Strhující, originální, herecky mistrovsky zvládnuté – to jsou slova, která se vážou k ruskému seriálu o nejslavnějším detektivovi světa Sherlocku Holmesovi a jeho věrném pomocníkovi doktoru Watsonovi. Představitel titulní postavy Vasilij Livanov se touto rolí proslavil natolik, že je v proslulém muzeu na londýnské Baker Street popsán jako nejlepší představitel Sherlocka Holmese všech dob. Třetí série nabízí adaptaci nejslavnější knihy Arthura Conana Doylea Pes baskervillský. Od doby, co násilnický sir Hugo zabil svou manželku, kterou neprávem obvinil z nevěry, od chvíle, co její věrný pes prokousl vrahovo hrdlo, visí nad rodem Baskervillů prokletí. Přízrak oddaného zvířete se prohání po blatech a nikdo z Baskervillů mu neunikne. Sherlock Holmes je ovšem mužem moderní doby a v záhady a nadpřirozeno nevěří. A se sebedůvěrou sobě vlastní je přesvědčen, že se mu podaří ochránit nového majitele před vším, co by mu mohlo hrozit. Jenže nehostinná blata, uprostřed nichž se rozkládá baskervillské panství, ještě nevydala všechna svá tajemství... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (29)
Co jsem nikdy nemusela, byl ruskej Sherlock. ()
Atmosféra filmu neanglická, utlumené, lehce komediální, trochu rozvláčné.(50%) ()
Člověk si během prvních pěti dílů na slovanské tváře hlavních představitelů zvykne, ovšem vedlejší postavy tohoto příběhu působily až neuvěřitelně nevkusně - Mortimer na zabití, hrabě ze začátku též, Eliza Barrymore se chovala jako slepice. Příběh se většinou pevně drží předlohy a první půle slaví úspěch s gagy, ovšem druhá, v níž má gradovat napětí, ve svém účelu na hlavu selhává. ()
Na obalu jsem se dočetl něco o nejlepším natočeném Holmesovi... Mno. Nejslabší, křečovitý výkon podal Livanov jako Holmes, za povšimnutí myslím stál Watson. Ostatní dobrý. Nešlo si nevšimnout ulice "Londýna" s klasicistními domy a vybouranými výklady, kamenné budovy s vlnitým plechem na střeše, exteriéry jak z kamenolomu, Angličani vypadali jak Rusáci :D atd. Takže na atmosféru Anglie zapomeňte. Snad jen ty interiéry ve venkovském sídle na Blatech se mi líbily. ...A chlastali jak Rusi! Dojem: Jak ruskej jazz. Jestli ty 2 hvězdy nebudou moc. ()
jsem trochu v rozpacích,film má řadu pěkných a humorných scén,ale dvakrát jsem usnula, tak jsem možná o něco přišla :-( ()
Nechápu jak to může mít tak vysoké hodnocení. Čouhá tomu sláma z bot, zoufalý exteriéry jako z gulagu. ()
Strašně ukecaný díl, myslím, že se z toho po atmosférické stránce dalo vydusat daleko víc a nebudeme si nic nalhávat, 30 minut minus by tomu taky vůbec neuškodilo. ()
Jedno z nejlépe hodnocených zpracování Psa Baskervillského, což má své opodstatnění zejména ve skutečnosti, že se film velice detailně drží obsahu knihy, však na to má také nejdelší stopáž. Jde patrně v tomto směru o textově nejpřesnější verzi, ovšem kámen úrazu spočívá v nevhodném výběru některých herců včetně samotného Holmese, takže nakonec tento snímek za snímkem z roku 1988 s Jeremy Brettem pokulhává. Livanov se zkrátka na roli Holmese nehodí, byť v rámci svých možností podává uvěřitelný výkon. Jeho Holmes je však příliš uvážlivý, unavený, chybí mu energie, je zkrátka tak klidný, až je nudný. Opět postrádám Holmesovu energii a její střídání. Naproti tomu Watson byl typově trefou do černého, dokonce bych řekla, že jde po Burkovi s Hardwickem možná o třetího nejlepšího Watsona. Místy navíc podává docela slušný výkon, stejně jako Stapleton, který byl rovněž dobře zvolen. Z výběru ostatních herců lze ještě ocenit představitele doktora Mortimera, který je konečně v souladu s knihou mladý (ostatně stejně jako ve verzi z roku 1988), jakkoli jeho vysmátý vstup, který je v první chvíli osvěžující, později při střídání s prázdně zasmušilými okamžiky způsobuje, že doktor působí trochu slaboduše. Naštěstí to neplatí pro celý film. Laura Lyonsová není špatná. Sice se tváří ve svém budoáru s asijským vybavení zkraje až příliš jízlivě a ironicky, nicméně dovede posléze změnit výraz, jen možná méně než představitelka ve verzi z roku 1988, která mi nakonec sedí více, ač typově neodpovídá. Beryl Stapletonová je sice pěkná, ale opět modrooká a světlovlasá, a podle mého mínění ve srovnání s předlohou málo vyděšená. Barrymore ujde. Zbytek je vcelku tragédie: Pan Frankland je postava prazvláštní a podle mého názoru typově neodpovídá, vypadá jako bezdomovec a podobně vyhlíží i jeho domek, který měl být větším domem s věží, a ne chajdou na kraji lesa. Stařec je sice zapšklý dostatečně, ale divákovi je zatežko věřit, že by měl při své zchátralosti vůbec energii na všechny ty malicherné soudní procesy. V tomto směru je představitel ve verzi z roku 1988 jednoznačně lepší. Paní Barrymorová je úplně divná a poněkud afektovaná. A sir Henry je postava zcela mimo-nesoustředěný a nižším intelektem oplývající alkoholik s chováním neukázněného děcka, který očividně leze Holmesovi na nervy. (Vzhledově odpovídal knižní předloze asi nejvíce ve filmu s Ianem Richarsonem z roku 1983, ale výkonem mi osobně více seděla rozpačitá verze Henryho z roku 1988 s Jeremy Brettem, byť oba představitelé jsou stejně dobří.) Co se exteriérů týká, jsou pochopitelně ruské, což lze tvůrcům asi stěží vyčítat. Scény ve městě tak působí málo anglicky, podobně jako v našem Dobrodružství kriminalistiky. Baskerville Hall je pak zvenku málo zajímavé anglické sídlo. Pokud jde o přírodní scenérie, je tu dostatečně mlhavě a sychravo a bažiny se tu též najdou, byť celek vypadá spíše jako ruská tajga. Ovšem zbytek blat či kopců v nich je tvořen prapodivnými haldami suti. Možná, že kdyby byl film černobílý, částečně by se tento nedostatek ztratil. Interiéry sídla Baskervillů jsou prosté, ale vzhledem k tomu, že tu měla být nejstarší, možná ještě středověká část domu, mi absence novogotického vybavení nikterak nepřekážela. Některé záběry interiérů i exteriérů přitom měly potenciál alespoň částečně anglicky působit, takže podle mého názoru to pouze chtělo schopného střihače a kameramana s větším citem. Ostatně právě střih a podle mého názoru i režie jsou největším problémem snímku a projevují se absolutně fádním a nudným, místy až rozpačitým pojetím, a to i co do hereckých výkonů. Vše je vyprávěno jako pohádka, chybí jakékoli napětí, většina postav (s výjimkou výše zmíněných střelených výkonů) jako by text pouze odříkávala (viděno v ruském originále), a to i v dramatických místech, např. i ve chvíli, kdy dr. Watson a sir Henry slyší v noci na blatech psa. Watson se sice tváří trochu vyděšeně, ale ve výsledku si o tom oba povídají ve stylu ,, Dnes jsem měl k obědu kuře s rýží.“ K tomu pár prázdných scén, kdy to herecky skřípe (např. dlouhé mlčení s pohledem do stolu), a které působí, jako kdyby herci najednou zapomněli text. Téměř to vypadá, jako by mdlost projevu byla cílená, aby vyjádřila režisérovu mylnou představu o britské rezervovanosti. Snímek možná postrádá i šikovného dramaturga, protože zatímco ve verzi z roku 1988 byl děj vhodně zkrácen pomocí Watsonových dopisů, jak je tomu v knize, a některé návštěvy redukovány na jednu, zde si divák vše několikrát poctivě odšlape spolu s Watsonem. Výsledkem všeho zmíněného je nuda, kdy má člověk chuť film neustále posouvat kupředu. Nakonec bych tedy byla raději, kdyby onou luxusně dlouhou stopáží disponovala verze s Brettem, která mi vždy rychle uteče, a na jehož Holmese bych se 2,5 hodiny dokázala klidně v kuse dívat. Celek pak doráží totálně nevhodná hudba (použitá často i v místech, kde by být neměla, nebo měla být jiná), střídající táhlou melancholickou až pohádkovou melodii s flétnou připomínající peruánské motivy s rytmickou hudbou ve stylu amerického country a melodií triumfální hodící se spíše k slavnostnímu vstupu na banket u královny Viktorie než k úvodu v Holmesově bytě. Pozitivem snímku je tentokrát pes natřený fosforem stejně jako v britské verzi z roku 1988, kterýžto prvek nepochopitelně chyběl ve verzi s Cushingem. Osobně bych tedy vyměnila střihače, režiséra, tři čtyři herce včetně představitele hlavního hrdiny, najala pořádného dramaturga, a mohl to být výborný film. Za daných okolností však i nadále zůstává nejlepší a knize nejvěrnější adaptací verze s Jeremy Brettem, protože nesedí jen po stránce dějové, ale překonává tento film i v ostatních podstatných bodech. () (méně) (více)
Moje obľúbené filmové spracovanie knihy Arthura Conana Doyla - herci sú výborný, dej je zámerné pretkávaný iróniou, skrátka toto ruské spracovanie Sherlocka Holmsa má niečo do seba. Čo sa týka tejto časti, mám pocit že je z celej série asi najlepšia. Aj keď poklad z Agory je tiež výborný. ()
Reklama