Režie:
Sofia CoppolaScénář:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrají:
Bill Murray, Scarlett Johansson, Akiko Takešita, Anna Faris, Giovanni Ribisi, Takaši Fudžii, Nancy Steiner, Kei Takyo, Makisuke OkamuraVOD (3)
Obsahy(2)
Jak se asi řekne japonsky „Stojí to za..."? Moderní Tokio ve své supervelkoměstské anonymitě. Agresivní, pulzující, nevšímavé, fascinující, zábavné i odtažité... Cizí – alespoň pro dva Američany, kteří se tady náhodou ocitnou ve stejnou dobu – a ve stejném hotelu. Herec Bob má v Tokiu natáčet reklamu na whisky, o hodně mladší Charlotte doprovází manžela fotografa. Oba si tady připadají ztracení, nerozumějí jazyku, kultuře; oba mají spoustu času – a oba trpí nespavostí. Náhodné setkání, pár společných dní a pocit blízkosti pomáhají oběma překlenout osamění v neznámém prostředí – a možná oba dva získají i něco navíc... (Česká televize)
(více)Recenze (1 222)
Znuděný, depresivní a prachatý Bill Murray potká znuděnou a prachatou a depresivní Scarlett Johansson, když ještě nebyla na filmovém vrcholu slávy, a oba se znuděně protloukají nočním Tokiem. Film dělá Tokyu i japonsku medvědí službu, protože japonce představuje výhradně jako postižený a otravný lidi a jejich národ a kulturu jako něco bizarního a nesmyslného. Podtrhuje to ještě tím, že před objektiv staví výhradně japonce s vadou řeči, nebo ty, co vypadají těžce intoxikovaně a navíc téměř každý z nich povinně kouří, což je samozřejmě kravina. Film je plný nelogických a nezapadajících scén, jako třeba když jakýsi japonec začne střílet po hlavní dvojici airsoftovou zbraní, oni začnou utíkat, a vy netušíte proč, a jen si celou dobu říkáte: "Proč tam byla tahle scéna? Jaký měla smysl?" nebo když jakási placená společnice začne v hotelovém apartmá bezdůvodně kopat a ječet. Proč tam teda byly ty scény?! No asi prostě proto, že se povrchní a afektované režisérce hodily do krámu, a řekla si: "Ano, tohle vystihne tu správnou bizarnost Tokia." Nevystihne. Navíc tam Scarlett spí výhradně v podprsence a tohle je vlastně první film, u kterého jsem si již před těmi cca patnácti lety řekl, že Bill Murray není zajímavý herec, není to výjimečný herec, je to jen herec co se většinu času na plátně tváří otráveně, a jeho adorace a dokonce jakési zbošťování ve filmech typu Zombieland je absolutně mimo. ()
Keď človek dobieha filmové klasiky, tak si musí iba odpovedať na otázku aký skvelý bude ten filmový zážitok na konci. Sofia Coppola napísala a natočila film, ktorý mi snáď odpovedá na všetky otázky, ktoré si kladiem posledných pár rokov každý deň. Veľmi melancholické, civilné a hlavne uveriteľné. Zmieňovať herecké výkonny nemá zmysel. Čo troška zamrzí je že Bob a Charlotte viac nestrávili čas spoločným pokecom, pretože ich dialógy tesať do kameňa. Osobne pre mňa TOP10. A už sa teším, kedy si to dám znovu. 10/10 ()
Nesmělé sbližování dvou ženatých znuděných lidí v prapodivném prostředí (či kultuře). Logicky člověk čeká nějaký posun, zvrat, respektive děj. Nic se neděje, ale říkám si, jsme teprve na začátku. Ale kdepak, náhodou koukám na hodinky, odbíjí 80. minuta a blíží se konec, kde se také nic nestane. A tak tenhle film uplyne jako voda a v hlavě zůstanou jen prapodivné obrazy japonské kultury. Tři hvězdy s odřenýma ušima. /50%/ ()
Takový malý, milý a hlavně nenápadný film...Dopad na diváka je ovšem zásadní...Sqělý Bill Murray, o kterém jsem si myslela, že po Krotitelích duchů, někde leží v zapomnění...ÓÓÓ jak jsem se , ale ráda, mýlila...Minimalistický film, který zobrazuje, naprosto dokonale, dnešní zcela odcizenou dobu...Nikdo si nikoho nevšímá...O nikoho se nezajímá...No prostě hnus...Toto je jako pramen živé vody v lidské komunikaci...Za mě 100% ()
| Focus Features | Pekný film so srdiečkom. Záverečná scéna to dvíha na 4*. | Hodnotenie: 7/10 | ()
jako puberťák jsem se z toho mohl zvencnout, ale teď mi došlo, jak celkem nudný film to je (předpokládám, že za 10 let to budu zase hrozně prožívat) ()
Lost in Translation se nemůže upřít, že se jedná o velice poctivé drama, kde jednoznačně vyniká japonská kultura, celé to obrovské neonové město je jeden velký vibe, kde se dá jednoduše ztratit, a přesně takhle jsem se cítil od začátku filmu až do závěrečných titulků... název filmu opravdu odpovídá mým pocitům po dokoukání, na mě to sice bylo až moc abstraktní, ale upřímně jsem rád, že je zde film tak oblíbený, protože si to jistě zaslouží. A sledovat Billa Murrayho se sedmnáctiletou Scarlett je taky zážitek. Sofia Coppola odvedla dobrou práci. Čisté 3* ()
Pět hvězdiček? Vlastně ano! Těžko se dá lépe natočit, oč tam běží. Naláda filmu nejdříve prosytí okolí, následně nestřežená ovládne i vaše nitro. Nedá se pak sklepat, aniž by člověk musel chvilku přemýšlet a zastavit se. Přitom vtrhne nenuceně a tak nějak mile. O hereckých výkonech darmo mluvit. Nesledujete totiž herce, ale příběh reálných lidí. Potěcha pro oko i pro duši; snad jen u lidí lačných po blýskavých efektech může vyvolat negativní ohlasy. ()
Lost in Translation....Stratení v preklade...Stratení vo svete, kde je všetko cudzie. Prvé, čo ma napadlo bolo, že človek v pomaly najľudnatejšom meste sveta nemôže byť sám. A to bol podľa mňa zámer. Tak nádherne natočená, zahraná a precítená samota. Takýto zážitok z filmu som už dávno nemala. Scarlett Johansson bola skvelá.... ()
Nádherný, citlivý a lidský příběh, ve kterém Bill Murray ukazuje, že dokáže zahrát i vážné role (i když i v této roli je občas k popukání). Krásná Scarlett Johanssonová mu krásně sekunduje. Příběh reklamního herce, který přijede do Tokia, kde nikdo nemluví anglicky (???) je možno vnímat jako alegorii na problémy komunikace mezi odlišnými kulturami. Coppolova dcera využívá tento moment i k několika vtipným momentům - nejlepší scéna je asi natáčení reklamy ("When it´s relaxing time - make it Sangroya time." "Wodže můr, wodže můr" vykřikuje japonský režisér - "Jo vy myslíte Rogera Moora? Jamesa Bonda?" "Aj, aj"). Úžasné je, když japonský režisér pět minut šíleně gestikuluje a klábosí, což jeho pobočnice přeloží dvěmi slovy "More slowly" - "Fakt neříkal nic jiného?", podivuje se Murray. Na konci natáčení reklamy na whisky prosí zoufalý Murray, jestli by mu místo jablečného džusu nedaly do té sklenice skutečnou whiskey! Silná scéna (alespoň dle mé kamarádky -clarissima-) je ta, kdy Murray odjíždí a Scarlett mu při loučení něco pošeptá do ucha. Co mu pošeptala se však divák nikdy nedozví - je to ztraceno v překladu... ()
Výborná tragikomedie, která vás dostane, rozesměje a zlepší vám náladu, přšestože se tam nic moc neděje a film působí tak nějak nemastně-neslaně, až do té doby, než přijdou titulky. To si pak uvědomíte, že jste viděli něco geniálního. Bill Murray je výborný a Scarlett Johansson taktéž. Navíc scény z japonských večírků a výlety do japonských videoheren perfektně přibližují tamní pop-kulturu a zvyky. Must see. ()
Z Top 20 se přesouvá do Top 5. Neskutečně nádherný snímek ()
Tak krásný a citlivě natočený film je opravdu vzácnost. Potkávání Billa Murraye a Scarlett Johansson je tak jemné, něžné a laskavé, že hřeje na duši i u srdce. Billova životní role a Scarlettin zářný úspěch. 4 a půl* - 85%. ()
Výborný, výborný, výborný. Smekám, smekám, smekám. 100% ()
Film, který chytne za srdce. Nevím, jak je to možné, ale až zde v tomto filmu jsem si uvědomil, jaký je Bill Murray vlastně herec. Odlišná role od jeho předešlých a jsem tomu velmi rád. Film, který vyloudí úsměv na tváři (scéna se vzorky koberce, natáčení reklamy na whiskey a domluva mezi Bobem Harrisem a režisérem apod.) a přesto člověk cítí osamělost a smutek. Film, kde u scény loučení Boba s Charlotte, člověk uroní slzu. Dva lidé, kteří přes svůj věkový rozdíl a odlišný životní příběh, naleznou k sobě cestu díky samotě v neznámém městě, zemi a snad i planetě. Jiná kultura, jiná řeč, jiný mrav. Díky skvělému vykreslení této zkutečnosti ve filmu se člověk snadno dokáže vžít do rolí a pocitů hrdinů a celý film, jakoby člověk strávil v Tokiu. Je to film, který zahřeje na duši. ()
Nejenom ztraceno v překladu, ale i ztraceni sami ve vlastních životech. Film ze začátku může některé netrpělivce nudit, ale pouze do chvíle než poznáte jádro filmu. Příběh je vyprávěn nenásilně, uvolněně či reálně. Nejedná se o sprchu vtipných scén a nečekejte nějaké citové vydírání na konci filmu. Je to hezký film, který je trochu jiný než ty klasické svého druhu, ale v tom je ta jeho nejsilnější stránka. Navíc výborně zahrán Scarlett Johansson, o jejímž talentu vím, ale také Billym Murrayem, u kterého jsme zvyklí na trochu jiné role. Tahle mu sedla, a proto další příjemný pocit z filmu. Nejsilnější stránkou je tedy scénář, ale s pěti hvězdičkama bych šetřil. Moje hodnocení: 80% ()
Naprosto originální a neopakovatelná atmosféra, film má duši, která na vás svým kouzlem dýchá každou minutu. Neskutečně vtipné, hluboké a nevtíravě dojemné, žádné laciné triky, jak se dostat divákovi pod kůži. Tento film se tam nakonec dostane i bez toho, nenápadně, jemně, opravdově a neopakovatelně. A nemusím ani říkat, že naprosto miluju Scarlett Johansson :-) ()
S. C. mně svými filmy dokáže pěkně namotat hlavu. Po prvním zhlédnutí Smrti panen jsem byl týden v permanentní depresi. Po včerejším Ztracenu v překladu jsem hrál v noci ruskou ruletu s insomnií. A dnes mě z toho nemilého stavu nevytrhl ani Pierre Richard. Ani chození v dešti. Dlouho jsem přemýšlel, proč se mi filmy S. C. zamlouvají. Přišel jsem na to, že S. C. vlastně natáčí secesní filmy. Pro neznalé - secessio=odloučení. Rozvádět to asi nemá cenu. (Mohlo mě trknout dříve, zvláště, když se mi doma již nějaký ten rok valí originální soundtrack The Virgin Suicides.) Dekadentní pozlátko, pastelové barvy, křiklavé neóny, šminky, paruka a pod tím prázdnota. Taky už jsem byl třináctiletou holkou. Také jsem zůstal viset na plotě. Za díru v kalhotách. Inu. Co se děje, vidím růžové kalhotky, ale nezajímají mě a ani to, co ukrývají. Všichni (nebo skoro všichni) jsme to zažili. Věřte, nebo ne, až je mi to trapné tady psát, ale nebyl to B. M., kdo svíral S. J. Byl jsem to já, cítil vůni jejích vlasů, její dech a slzy vstupující na mé rameno. Možná nebyla žádná S. J., možná jsi to byla ty. Proto se cítím tak stísněně. A sám. A propó hudba. Reminiscence na Slave to love z Hořkého měsíce? Chci víc, more than this. ()
vtipné a hlavně přesné... a Scarlett je tady opravdu úchvatná... 5- ()
Už je to nějaký čas, co jsem tento film viděla. A jediné co si pamatuju, je nuda. Ano, mělo to zachytit nějakou osamělost dvou lidí v cizím městě a to se povedlo. Ale celé mi to přišlo takové prázdné, bez děje. Dost přeceňovaný film. ()
Reklama