Režie:
Sofia CoppolaScénář:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrají:
Bill Murray, Scarlett Johansson, Akiko Takešita, Anna Faris, Giovanni Ribisi, Takaši Fudžii, Nancy Steiner, Kei Takyo, Makisuke OkamuraVOD (3)
Obsahy(2)
Jak se asi řekne japonsky „Stojí to za..."? Moderní Tokio ve své supervelkoměstské anonymitě. Agresivní, pulzující, nevšímavé, fascinující, zábavné i odtažité... Cizí – alespoň pro dva Američany, kteří se tady náhodou ocitnou ve stejnou dobu – a ve stejném hotelu. Herec Bob má v Tokiu natáčet reklamu na whisky, o hodně mladší Charlotte doprovází manžela fotografa. Oba si tady připadají ztracení, nerozumějí jazyku, kultuře; oba mají spoustu času – a oba trpí nespavostí. Náhodné setkání, pár společných dní a pocit blízkosti pomáhají oběma překlenout osamění v neznámém prostředí – a možná oba dva získají i něco navíc... (Česká televize)
(více)Recenze (1 222)
"Udržíte tajemství ?? Chci se dostat z japonského vězení a hledám nějakého komplice.." ;) ()
Vyjímečný snímek, který dokáže krásně zapůsobit na city diváka. Emotivní kultivovaná podívaná s vynikajícím obsazením - to co předvádí Bill Murray je neuvěřitelné. Vše samozřejmě dotváří brilantní scénář a výborná režie. Každý, kdo tvrdí či už tvrdil už u debutu Smrt pannen, že tu máme novou režisérskou osobnost měl zajisté pravdu. Sofia Coppola pokračuje v úspěších svého otce více než přesvědčivě. Ale k samotnému filmu - jediným nedostkem a možným důvodem, že Sofia nedostala Oscara za režii je rozvláčnost filmu. V dnešní době je podle méjho názoru těžké příjít s pomalým filmem, kdy se nic vlastně nestane. Těch 100 minut se pak protáhne na domnělý dvojnásobek...ale zase na druhou stranu, komu by vadilo 200 minut strávených u tak skvělého snímku. Ta rozvláčnost mě osobně nevadila a vychutnal jsem báječnou atmosféru filmu, ale když jsem viděl, že v kině bylo maximálně 15 lidí, tak někomu to asi vadilo - jejich chyba... ()
Veľa ľudí by tu na mňa za tie 2* asi napľulo. Váš problém. Je to film o veľkom prázdne. ()
Atmosféra tohoto snímku mě totálně odrovnala - krásna, depresivní, křehká romance. Pocit odcizení a marnosti byl vystihnut dokonale. ()
To nie. Toto nie. Toto fakt nie. Alebo áno? ___________ Sú snímky, k akým je lepšie sa nevyjadrovať. Pretože aj keď ste v tom, že ste vyjadrili všetko, nevyjadrili ste nič. A potom jedného ružového večera surfujete u svojho obľúbeného užívateľa a PLESK!!! - jazyk!, to váš jazyk sa zroluje do takej hĺbky, že by povytieral kuchynskú podlahu o poschodie nižšie (len do toho! to je užitočné :DD) a vy čítate a čumíte, čumíte a čítate..... Niekto vyraboval vašu dušu! Som šťastná, cítim presne TO kolosálne šťastie, keď Bob šepká do Charlottinho ucha tie životodarné slová lásky (pretože nech už je to hocičo, vždy to pre mňa budú životodarné slová lásky) a keď Stratené v preklade končí. Vďaka ti, Mahalik. Nepodpísal si tangerine1, ale i tak ďakujem...! ♥ ()
Vo filmovej histórii existuje mnoho protikladných párov, medzi ktorými vzbĺkne cit. Menovať nieje podstatou tohto komentára a rovnako ani jeho účelom. Sofia Coppola napísala skvelý scenár, ale pojala ho občas ťažkopádnou réžiou a nepustila toho vonku príliš veľa. Zvyšok, je ale geniálny. ()
Ztraceno v překladu je skvostem, avšak skvostem, který není pro každého. Ztraceno v překladu není pro milovníky jednoduchých a třeba i dobrých crazy komedií, nadšeně hýkající, smíchem se zalykající, ale s úderem dvanácté žijící nový den, ve kterém není místo pro minulé. Ztraceno v překladu je pro nás ostatní, váhavé, stokrát a znovu zaskočené složitostí a krásou každodenních setkání se skrytými významy chtěného. Je přesně pro nás, kteří se už během filmu podvědomě těšíme na plamínky v očích potkávaných u východu z kina, a nezapomeneme je tam hledat znovu a znovu při příštích setkáních. ()
Citlivý snímek o dvou američanech, kteří objevují pro ně doposud neznámou japonskou kulturu. Úžasná režie, pomalé příjemné tempo, výborné herecké výkony, inteligentní humor a uklidňující soundtrack dělají z tohoto citlivého filmu něco tak krásného. ()
Pěkné jiskření a souznění duší.. ale ani jedna pusa? Nebudu se tu rozepisovat nad tým, že herci byli výteční, scénář a hlavně režie rovněž, to je všem známo. Není to až zase tak dramatický film, ale pravda je, že je opravdu těžké ho někam zařadit. Možná i ta romantika by mu seděla. ()
Film postavenej na tom, že ho točil někdo takovej a že v něm hrajou známý tvářičky, nic nemění na tom, že jinak je to naprosto nicneříkající průměr, na kterej se dá dívat, je hezkej, ale nic víc. ()
Rozpačitý, polosmutný, poloromantický film o hľadaní šťastia, o samote v cudzom prostredí, o prázdnote, nedostatku zábavy, či lásky. Povedal by som, že sa mi nepáči fajčenie, alkohol, cudzoložstvo, ale v tomto filme boli len akýmsi zvýraznením stratenosti, beznádeje, samoty veľkých miest. Pre mňa to však stále nie je ono, ja som zatiaľ vo väčšine svojho života osamelý jazdec, vedel by som si predstaviť lepší film o samote, o depresiách, tak vo veľkých mestách, ako aj na dedinách, niečo v spojitosti s filmami ako Americká krása a inými, je to pre mňa akési nedotiahnuté, ale miesto Japonsko pre nás bielych bolo skvelo zvolené. Hudba fajn, kamera tiež, herci sú dobre zvolení, ale vedel by som si predstaviť silnejší zážitok, niečo čo by mnohým dodalo viac energie, úsmevu na tvári v boji s depresiami a smútkom, či prázdnotou a bezradnosťou. Smutných filmov je mnoho a nejaká iskrička ako napríklad táto poteší a preto to hodnotím aj ako kvalitný film, ktorý je dobrý na to, aby ste si ho niekedy pustili, možno keď sa budete cítiť sami, napríklad na cestách alebo kľudne aj doma, keď sa budete cítiť ako nezmyselná tehla v múre. ()
Lehce mě to dojalo, ale spíš jsem se nudila. Hodně jsem se nudila. Strašně moc jsem se nudila. No, bylo to dost na pytel. Evidentně ještě nejsem zralá na tenhle typ snímků. Heh, škoda, no. ()
Rád sa strácam v tomto filme, rád sa nechávam unášať tým zvláštnym mixom pokoja a neuveriteľného tempa života. A stále premýšľam, že prečo sa s ňou Bob Harris nesnažil zblížiť viac. Ale vlastne, to by už potom nebol tak úžasný film. ()
Velice milý film, jehož podamnivou atmosféru tvoří vlastní unylé tempo a obzvlášť sympatická ústřední dvojice protagonistů: B. Murray - jakožto postarší herec "v přechodu" - a S. Johansson, coby osamělá mladá paní, hledající vlastní identitu, (kterou po boku svého manžela nenachází)... 8/10 ()
Mám rád Japonsko a zajímá mě jejich kultura i život. Tím, že se to celé odehrává právě v Japonsku si ode mě Lost in Translation ihned získal minimálně jednu hvězdičku. Film začíná velmi klidně. Pak se to ale celé zvrtne v nevinnou romantiku, která se obejde bez jakýchkoliv klíšé a přesto vás okouzlí. To celé ještě podtrhne velmi příjemná atmosféra tokijských ulic a podniků. Příjemný, nevšední film s vynikajíci Scarlett Johansson. ()
Hodně zvláštní filmek, ale něčím mě hodně přitáhnul. Není to jen Scarlett a Billem, ale i prostředím a pěkným příběhem. Filmek se pomalu táhne od začátku až do konce a je z něho cítit cit pro spřízněné duše hlavních hrdinů opuštěných v cizím městě. Herecky je to zahráno na výbornou. Za mě pěkných 95% :) ()
Se mi to ztratilo, no.. Zřejmě v překladu, nejspíš.. ()
K ostatním zápisům není celkem co dodat, snad jen, že ve výborných českých titulcích (Dana Hábová) se nic v překladu neztratilo. ()
Tohle je nejen jeden z těch filmů ke kterým se rád a pravidelně vracím, ale taky film, který mi vždy dokáže vykouzlit úsměv na tváři a zlepšit náladu. Vždy. A není to jen skvělým humorem, bezchybným Murrayem, zranitelnou Scerlettkou, Japonskem či skvěle vyjádřeným pocitem odcizení. Je to hlavně lidskou, citlivou a civilní režií Coppolové, která zachytila tolik různých emocí... For relaxing times, make it Suntory time. ()
Film, který nenadchne obyčejného diváka, obyčejný divák ho nestráví a bude se nudit, nudit, nudit. Film, který je dramatem z 99%, komedií z 1%, film, který člověka donutí se zamyslet nad některými životními situacemi. Pro náročnější publikum je ale tím pravým ořechovým na sobotní večer.Bill Muray to zahrál tak skvěle, že mu profesi jeho hrdiny, pocity a prožitky věříte od první chvíle. Dokonalé. Jinak se to ani nazvat nedá. A proč "jen" 4 hvězdičky? Protože vedle dokonalého Billa je Scarlett Johansson občas toporná a místo pocitu důvěry u mě jako diváka vzbuzuje pocity smíšené, dobré chvíle se mísí s horšími, kterých je ale spíše minimum. ()
Reklama