Režie:
Filip RenčScénář:
Filip RenčKamera:
Juraj FándliHudba:
Ondřej SoukupHrají:
Aňa Geislerová, Barbora Hrzánová, Soňa Valentová, Eva Holubová, Jaroslava Hanušová, Jan Schmid, Filip Renč, Eduard Cupák, Věra Nováková, Vlasta Mecnarowská (více)Obsahy(1)
Administrativním omylem se čtrnáctiletá Marika dostane místo do dětského domova do ústavu pro mentálně choré, odkud není úniku. Panuje v něm nelidská mašinérie a sadistické vychovatelky používají tak drastické "výchovné" metody, že se dívka rozhodne bezvýchodnou situaci řešit zoufalým činem... (Magic Box)
Recenze (446)
No, toho debila z ní nakonec neudělaly a ona se jim za to pomstila. Škrtla sirkou a blaf :-D Hodně kontroverzní snímek na tehdejší porevoluční dobu. Hodně mi to připomínalo Přelet nad kukaččím hnízdem. Pro mě je Filip Renč na své tehdejší filmové začátky úžasnej. 90% ()
Moje smůla je, že jsem si premiérové počučení na tenhle film odbyl v době, kdy už bylo známo, že si pan Klíma s panem Johnem celou story "podle skutečného příběhu" malinko vylepšili. Takže z tlusté šikanující cikánské lesby s pyromanskými sklony, které se všechny ústavy zbavovaly jako horké brambory, se stala křehká zrzka, nešťastně zmítaná osudem. A Geislerová si tu odbyla jedinou roli, kterou v různých variacích zvládá ve všech filmech dodneška (nervově labilní, vyšinutá pizda). Ale bez ohledu na to všechno, je to pěkně a napínavě natočený film, takže tři hvězdy to snese ()
Depka, ale dobře udělaná depka. Jen by mě zajímalo, proč od té doby Renč zapomněl, jak se točí filmy..... ()
Těžko říct, nakolik se film skutečně drží skutečných událostí (a nakolik si je přibarvila či nepřibarvila skutečná Marika, protože mnohde mohla být svědkem jen ona), ale jednoznačně se jedná o šokující a extrémně silný zážitek. Téma mě nemůže nechat chladným, protože k handicapovaným osobám mám velmi blízko. Následkem toho měl pro mě film v některých momentech až mučivý dopad a na konci jsem se nevyhnul slzám. Příběh tady dělá takřka vše, ale ani Renč (kašlu na to, co natočil potom a nebudu jako někteří snižovat hodnocení jen proto, že je to Renč) režisérsky rozhodně nezklamal. Měl odvahu při natáčení scén a zároveň si zachoval cit a věrohodnost při vykreslování postav "chovanek". Herci do toho dali vše (nejde poznat, kteří byli herci a kteří handicapovaní) a z vychovatelek kraluje Eva Holubová, která (a to budu trošku ošklivý) tady měla roli, co jí sedla snad nejvíc. Věřím, že dnes už jsou české ústavy a domovy pro osoby s postižením někde jinde, přesto je dodnes film odstrašujícím příkladem, že ústavní výchova by měla být co nejvíc omezována a jejich klienti soustředění do mnohem menších komunit, kde se jim skutečně budou věnovat lidi, kteří tam jsou ze zájmu a ne za trest... ()
Škoda, šlo to natočit líp ()
Klobouk dolu pred Rencem, ktery ve 26-ti letech byl schopen tak dobre natocit film s takovym nametem. Vyborne postavy, od reditelky az po posledni chovanku. Geislerova i na zacatku sve kariery hraje velmi verohodne. Film ma dobrou atmosferu, nechybi napeti a Soukupova hudba je bez chyby. Vlastne nemam duvod po letech pridat patou hvezdicku. ()
Requiem pro panenku je působivý debut Filipa Renče. Ponechme stranou označení filmu podle skutečné události, které má především zvýšit atraktivitu a působnost na diváka a se skutečností má málo společného. Zpracování uhrančivě pohlcuje svou pečlivě stupňovanou atmosférou napětí a beznaděje. Herecká stránka svojí expresivitou a naléhavostí podtrhuje emoční působnost. Občasné rozmáchlé patetické kamerové tahy jsou vděčné pro publikum, z něhož se cit ždímá po litrech. A právě v patosu a heroizování je i kámen úrazu, postupem času si pro sebe ukrajují více a více prostoru, na samém konci již samolibě mávají pozlaceným žezlem a marnivě se natřásají před zrcadlem vlastní spokojenosti. Samolibá marnotratnost zanechává hořkou pachuť na jazyku a trvalou nedůvěru v upřímnost. Hlavní postavou příběhu je středoškolačka Marika (vynikající Aňa Geislerová) v roli jedince, sráženého shodou nešťastných událostí, chybným systémem a charakterově pokřivenými autoritami na kolena v rostoucí kruté marnosti a bezmoci jakékoli účinné obrany a ochrany lidské důstojnosti. Až do zoufalého výkřiku pekla bez nouzového východu. Strhující v podávání dávek trestů a sadistické rozkoše. Odhodlané v boji s posledním zbytkem naděje. Efektní emotivnost směřuje k soucítění a ohromení. Spřízněnou postavou je Johanka (dobrá Barbora Hrzánová), mentálně zaostalá pacientka sociálního ústavu, v odhodlání, strachu i utrpení. Hlavním protivníkem je vrchní ošetřovatelka Volfová (šarmantní Soňa Valentová) jako obraz zla a zkaženosti s potěšením z bolestivého zoufalství druhých. Psychopatická osobnost na význačnější pozici každé organizace, navíc pokud je podepřena neschopností, nekompetentností a neochotou, přináší strach pro podřízené i svěřené. Utrpení se stupňuje až ke zlomení ducha a bezmyšlenkovité poddajnosti. Výraznou postavou je sadistická ošetřovatelka Krocová (velmi dobrá Eva Holubová) v zajetí krutosti a lesbické lásky. Z dalších rolí: povýšená, ledabylá a tvrdě trestající původní vrchní ošetřovatelka Procházková (dobrá Jaroslava Hanušová), nevšímavý a neschopný ředitel sociálního ústavu (dobrý Jan Schmid), lehkovážný číšník v heroickém záslužném skutku Viki (lví král Filip Renč), tápající lékař se snahou a prokletím alkoholismu (velmi dobrý Eduard Cupák), odsunutá ošetřovatelka s lidskostí Suková (Věra Nováková), mladá a poslušná ošetřovatelka Zdena (Alice Dráčová), ošetřovatelka - řeznice Kubyová (Dagmar Dědková), či další chovanky ústavu Kaťuška (Lenka Pekárková) a Péťa (Alice Troblová). Nekorektní změny skutečností tolik nevadí, protože inspirovaný příběh má svou myšlenku, hloubku a důležité poselství. Filmová depeše nadějného mládí je vyždímána až do poslední kapičky proudu slz dojetí. Efektně, velkolepě, podmanivě. A samolibě! ()
Kdo by byl řekl, že se něco takového může stát i u nás a ne jenom u amerických buranů a retardů? Že by mě ten příběh dvakrát vtáhl, se ale říct určitě nedá, takže jsem na to koukal spíš tak nějak z povinnosti, protože nevidět film s tak zvučným jménem se pro mě rovná zradě sama sebe. 60% ()
Vyborna gradace a herecky vykony na hodne vysokym levelu, jeden z vrcholu kratce porevolucniho ceskeho filmu ()
Velmi silný příběh holky, kterou místo do děcáku umístí ústavu pro mentálně choré...Příběh už takhle veli silný, navíc ještě s úžasnými herci......Já jsem koukala s otevřenou pusou, říkala si jací to jsou blbci a vážně to prožívala! ()
Za začátku musím podotknout, že nemám ráda české filmy, ale musím uznat, že i pár dobrých skvostů se u nás najde. Requiem pro panenku mě přesvědčuje o tom, že máme dobré herce - Hrzánová byla neuvěřitelná (!!), taktéž hlavní představitelka Geislerová anebo Holubová. Škoda, že se téhle linie filmů nedržel i režisér Renč, Rebelové nebo Román pro ženy beru (po tomto filmu) dost pod jeho úroveň - nebo to bylo tím, že režie za moc nestála a všechno je dílem herců a tím, jakou vytvořili atmosféru? Možná je přeci jen Renč přeceněný, za filmem se chválí a nebo buzeruje právě režisér, ale kdo ví, kde je pravda... Každopádně jako české psychologické drama/thriller je to výborný film. ()
O hereckých výkonech se vůůbec nedá pochybovat,nadprůměrné české drama,které si zaslouží obdiv. Perfect! U mě jeden z nejlepších českých filmů. ()
Kdybych chtěl být kritikem, asi bych našel hodně věcí, které by mi vadily. Jenže já chci chválit a tak musím vyzvednout povedenou atmosféru, herecké výkony a celkové vyznění. Hrzánová se opravdu blýskla, stejně i Holubová a Valentová. Bohužel technická kvalita originálního DVD nabízí podprůměrný obraz i zvuk. To snižuje sugestivnost klíčových pasáží (útěk, požár atd.). Rozhodně to je film, bez nějž se žádná pořádná česká filmotéka neobejde. 80% ()
Drsný český film, u kterého člověk může pocítit, co je to strach. A to na český film není málo. ()
Jedním slovem precizní! Ač Filip Renč v sobě nezapře malého úchyla, tento snímek se mu opravdu povedl. Co se týče rolí, vybral opravdu dobře. Anna Geislerová tu právem nastartovala svoji hvězdnou dráhu, Eva Holubová odvedla svůj výborný standart, Soňa Valentová skvěle ztvárnila lesbicky chlípnou vychovatelku, ale především, Bára Hrzánová .... ta zahraje opravdu všechno. Jeden z nejlepších kousků po roce 89. .... .... a dnes den po shlédnutí můžu říci, že intenzivnímu zážitku z tohoto filmu přispěla především skvělá hudba!!! ()
Trvalý důkaz toho, že Aňa Geislerová a Barbora Hrzánová byly a jsou výborné herečky a Filip Renč je a byl prachmizerný režisér (obdařený ovšem vrchovatou mírou sebevědomí). Ale budiž. Až když totiž spatříte jeho hrůzostrašné herectví, začnete být rádi, že se většinou drží jen za kamerou. Co se filmu týká – nepochybně šlo o velkou tragédii, ale vzhledem ke dnešní záplavě snímků o byrokratických omylech a sadistických autoritách, kterou nás zaplavují filmaři, i faktickým případům zneužívání moci a lidské lhostejnosti, kterou nás zaplavují zprávy, působí Renčovo Requiem už jaksi vyčpěle. ()
Silné... ()
Niekedy moment kúzelného opojenia vyprchá. Tak je to u mňa v prípade po rokoch opätovne pozretého filmu. Pred rokmi som z neho bola nadšená. Vzhľadom na naše filmové pomery... Píše sa rok 1991. Vzhľadom na mladý vek začínajúceho Filipa Renča... Vzhľadom na závažnosť príbehu. Lenže dnes už pre mňa príbeh nebol ani originálny (výrazná inšpirácia Kukučím preletom), ani uveriteľný - v skutočnosti to bolo celé inak... Výrazne zapôsobila Aňa G., Barbora H. i Eva H. Postava Filipa Renča sa mi zdala úplne zbytočná a po vyše tridsiatich rokoch očarenie mladým, čiernym, kučeravým chalanom v bielom saku na mňa pôsobilo smiešne. Ale áno, zhnusenie nad sadizmom a pocit bezmocnosti, že nikomu na svete na vás nezáleží, zotrval. ()
Tomuto pseudopřeletu nad kukaččím hnízdem chybí hodně důležitých myšlenek a propracovanějších scén, abych ho mohl hodnotit jako silné drama. Herecké výkony se mi vesměs líbily, Soňa Valentová je úchvatná, ale místy to hodně kazí režie i scénář. Co se týče Soukupovy hudby, místy skvělá, místy otřesná. Takže celkově průměrný zážitek. ()
Velmi delikatesní ()
Reklama