Režie:
Eva ToulováScénář:
Eva ToulováKamera:
Pavel MědílekHudba:
David SolařHrají:
Tereza Petrášková, Martin Sitta, Jan Řezníček, Igor Bareš, Milan Šteindler, Václav Vydra nejml., Jan Čenský, Zdeněk Maryška, Jitka Sedláčková (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Ústřední postavou romantické komedie Casting na lásku je neúspěšná herečka Stela Nebeská, která s blížící se čtyřicítkou zjišťuje, že velkou díru do světa už asi neudělá. Ztrácí angažmá v divadle, kde stejně hrála jen nevýznamné role. Po kariérním neúspěchu přichází i osobní – manžel jí začne podvádět a ani se to nijak moc nesnaží skrývat. S porážkou od života se ale Stela nemíní smířit a rozhodně se nevzdá bez boje. Zapřisáhne se, že si stůj co stůj najde někoho, před kým její manžel zbledne závistí. Zahájí tedy velkolepý konkurz na novou lásku. Začne se seznamovat, ale co schůzka, to výstřední a nepoužitelný nápadník a každé rande končí fiaskem. Najde nakonec Stela toho pravého? Nebo všichni pořádní muži už vymřeli? (Bontonfilm)
(více)Videa (1)
Recenze (100)
Z posledních českých komedií jedna z nejslabších. Slušné obsazení ale ze strany režisérky velmi slabé využití nesporných hereckých kvalit hlavních hrdinů. Stejně tak slabý až bezduchý scénář. Samotní herci, byť sebelepší, dobrý film neudělají. Romantika scvrklá na zbytečně dlouhé scény hlavní hrdinky ležící v květinách, komedii bych hledal hodně dlouho, žádný spád, takové vcelku odfláknuté. Jedna * je až moc. ()
až do dneška sem nevěděl že má Magnusek sestru...každopádně,po skoro hodině a půl utrpení sem chtěl napsat něco třeskutě vtipného,ale nakonec mě vůbec nic nenapadá,protože tohle je prostě jen smutné.Chápu,že doba je jaká je,nicméně i tak budu stále doufat,že někdy uvidím (nejen) český film od ženy pro ženy (velmi pravděpodobně),který nebude působit tak že ho psala a točila zapšklá stará panna,která ale krom toho že všechny chlapy vyobrazuje jako naprostá hovada neumí pořádně napsat ani dobrou a sympatickou ženskou postavu.Tohle je zoufalé i na televizní poměry,natož aby na to někdo šel dobrovolně do kina...0% ()
Protože jsem loni přežila Toulové Revizory, měla jsem dojem, že nic horšího už tahle paní natočit nemůže. Objektivně je její zatím poslední film skutečně lepší, dosáhl totiž alespoň standardních technických parametrů a najde se v něm pár světlých momentů (Tereza Petrášková je navíc docela sympaťačka, takže doufám, že spolupráce s Toulovou ji nezabrzdí v rozletu). Žádný zázrak se ale rozhodně nekoná. ()
Mnohokrát v průběhu filmu mě napadla hříšná myšlenka, že postava Stely nemá úspěch u castingu, protože nemá moc co nabídnout. Nemyslím to zle, ale když se podívám do filmografie její představitelky, tak moje domněnka se potvrdila. Ani celý film nemá příliš co nabídnout a scénky mi připadaly více trapné, než vtipné. Navíc závěr byl zcela neoriginální a PP strašidelný. ()
Galerie (41)
Zajímavosti (9)
- Natáčení filmu probíhalo v Praze a Červeném Kostelci. (SONY_)
- „Za mě jde o nejkrásnější natáčení. Nikdy se mi nestalo, že by šlo něco tak hladce a všechno nám vycházelo jako tady,“ podotkla režisérka Eva Toulová. (SONY_)
- Hneď v úvodnej scéne si môžete v odraze Steliných okuliarov všimnúť štáb. (Johnny.ARN)
Poslední dva roky jsem toužil vidět film (jakýkoli) Evy Toulové na velkém plátně. Letos se mi to konečně podařilo. Bylo to samozřejmě výživný, jak to tahle holčina umí. V kině se mnou bylo ještě asi 5 lidí a všichni se smáli. Čemu, to je otázkou. Casting na lásku disponuje mnohokrát ohraným vyprávěcím schématem romantických komedií, které se v poslední době točí. Neúspěšná herečka Stela má otřesného manžela (to je život!), se kterým se právě rozvádí, a chce si najít jiného partnera. Divák sice za celou dobu nevidí nic, co by s rozvodovým řízením souviselo a manžel se asi půl hodiny před koncem filmu úplně vytratí, ale to je vedlejší, protože filmy Evy Toulové se klasicky vymykají zákonům logiky a lidskému chápání. Stela (Tereza Němcová-Petrášková, kterou neznáte) se rozhodne vzepřít manželovi tím, co podle ní umí nejlépe, a to svádět chlapy. A tak do toho jde naplno. Toulová jako klasicky vůbec neví, co chce divákovi sdělit (a možná ani nic sdělit nechce, což by nakonec byla ta nejšťastnější varianta). Stelu nechává bloudit mezi castingy a jejími dávnými ctiteli, kterého si jednoho po druhém zkouší. Divákovi je představeno několik otřesných archetypů mužů: v prvé řadě Martin Sitta jako manžel, co pije pivo a chodí do "tý opravdový práce", která nikdy není vyobrazena. Igor Bareš jako milý pán po padesátce, který by byl sice věrný, ale je starej a nudnej, takže ho Stela nechce. Vojtěch Babišta jako dvacetiletý zajíček, který má v podstatě dvojroli – teenager pařící hry a chodící product-placement firmy Bandi. Lukáš Langmajer hraje sportovního debila a konečně Václav Vydra umělce, který jde za každou, do které to může strčit. Do toho mezi hlavní postavy patří nadměrně obézní číšník (Jan Řezníček), se kterým se Stela náhodně potkává. Co se však týče výstavby filmu, přes všechny scenáristické klišé, které Toulová s vervou umisťuje, se jí zde nedá zapřít smysl pro sjednocení rovin castingy/lov na muže. Casting má pak v podstatě dvojí význam – na jednu stranu sledujeme průběh castingů, na straně druhé se tím stávají i výběry partnerů. To je to jediné, co je ve filmu alespoň trochu promyšlené (mimo pár obrazových kompozic) a má smysl s tím pracovat dál. Casting na lásku je podivný film. Některé záběry vypadají profesionálně, jiné by se naopak mohly zařadit do nějakého formátu na televizi Barrandov (kde Toulová natočila společně s legendou české žumpy Magnuskem desetidílný seriál Čechovi). Nekonzistentní vizuál podtrhuje několik podobně znějících a stále se opakujících skladeb Davida Solaře, ve kterých se zpívá o světě, který na tebe čeká, a tak podobně. Přes to všechno je ale Casting na lásku Toulové nejdospělejší film. Geneze této skvělé multižánrové umělkyně (píše, točí, hraje, maluje, snad i fotí) je sama o sobě skvělá – věřte tomu nebo ne, každopádně Eva Toulová vystudovala katedru režie na FAMU, a to filmem Dvojhra (2012), který já osobně považuji za to nejhorší ze studentské tvorby této školy. Toulová si už od studií drží své téma, se kterým (seč neoriginálně a neohrabaně) pracuje dodnes – zaměřuje se na současné ženské příběhy. Po příšerných studentských filmech představila před šesti lety celovečerák Šťastná (2014), na který přišlo pár tisíc lidí. Jediný film, kde se vyhnula ženskému příběhu, Jak se moří revizoři (2018), hrálo nějakých 15 kin po republice. Casting na lásku distribuuje Bontonfilm. Toulová dospěla i v tomto ohledu. Casting na lásku je sice její nejlepší film, zároveň se Toulová stále pohybuje na dně české kinematografie současnosti. Takže až budete mít v křížovce "česká režisérka Eva ..." (a to se mi fakt stalo!) – víte, koho doplnit. () (méně) (více)