Režie:
Ron HowardScénář:
Vanessa TaylorKamera:
Maryse AlbertiHrají:
Amy Adams, Glenn Close, Gabriel Basso, Haley Bennett, Freida Pinto, Owen Asztalos, Sunny Mabrey, Bo Hopkins, Lucy Capri, William Mark McCullough (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Student práv z Yalu se vrací do rodného města v Appalačském pohoří, vzpomíná na minulost svojí rodiny a přemýšlí o vlastní budoucnosti. (Netflix)
Recenze (153)
Podle mně oscarový film. Silný příběh ze života, dobře natočený, s hereckým koncertem všech stars. Glenn Close dostala top roli v závěru své kariéry. Rozhodně doporučuji. Hodnocení možná napovídá o tom, že tupá doba obrousila i empatii diváků.... ()
Za mě velmi dobré. Poutavý příběh z prostředí amerických rednecků, které bylo vykresleno (asi) dosti přesvědčivě. Film stojí na řemeslně dobře provedené práci R. Howarda a na skvělých hereckých výkonech. Myslím si, že Amy Adams si jde pro Oscara. Její výkon byl vskutku přesvědčivý. Potěší i soundtrack od dua Fleming - Zimmer. Na závěr však musím podotknout, že mi z nějakého důvodu vadí to, že na konci amerických biografických filmů je nutné prezentovat pasáž s autentickými fotografiemi a videi skutečných aktérů. Jako jo, ocenil jsem podobnost mezi nimi a herci. S tím nemám problém. Spíše tento přístup vnímám jako kýč. Filmu tedy uděluji 4 dávky heroinu z 5. ()
Očividně mám slabost pro sociální dramata o dysfunkčních rodinách, v nichž se sice často nenávidí, ale ještě častěji odpouští, protože pokrevní pouto nezmizí zavřením dveří. Těžko se mi chápou všechny ty negativní kritiky, a že jich není málo, ale nejspíš mi Hillbilly Elegy prostě zabrnkalo na tu správnou strunu, která je, jak se zdá, plná subjektivních pocitů. P.S. Pokud Amy Adams nevyhraje Oscara, jsem ochotná to překousnout jen v případě, že ho získá Glenn Close. ()
Velký potlesk pro Netflix a jeho tvorbu dramat. Pravdivý příběh, který je natočen s brutální realističností vás nenechá jen tak během sledování vydechnout. Je to především reálný náhled do rodiny bez peněz, s těžkou problematikou drog a nejspíš i psychických poruch. Trojlístek hlavních postav, je výborně napsaný a zahraný (především Amy Adams je kolikrát až brutální a nechutná fetka, za to palec nahoru). Totálně jsem uznal postavu babči, která byla těžce nespokojená. S hlavním hrdinou nejde jinak než soucítit i když v průběhu filmu několikrát škobrtne. Herci jsou skvěle vybraní, páč ta jejich podoba s reálnými postavami je hlavně u Adams a Close až neuvěřitelná. Jediná výtka že hudba i přesto že ji složil Zimmer není tak výrazná jako v jiných filmech. Za mě tento film jasný kandidát na Oscary a nechápu tady to podhodnocení. ()
Tak neviděl jsem za poslední rok tak silný a emotivní film. Ano, není to příběhově nic nového, ale herecké výkony snad všech na jedničku. Od Close se asi nedalo čekat něco míň, ale ta role babičky ji vážně sedla. Právě díky těm hereckým výkonům mě ten film absolutně nenudil a ani díky zcela předvídatelnému příběhu. Ještě stojí za zmínku, že konečně film podle skutečnosti, kde byli herci somatotypem věrní svým skutečným předlohám. ()
Aktuálny film R. Howarda spracuje taký true-based príbeh, s ktorým sme sa buď stretli na filmových plátnach alebo ktorý známe z bezprostredného okolia. Mladý chlapec J.D. má neľahký život, nemá otca a jeho mamička je závislá na drogách. So sestrou vyrastávajú v neideálnom prostredí. Jediná, na ktorú môže spoľahnúť, je jeho „Mamaw“ (stará mama). Takmer všetky časti príbehu sa dozvieme prostredníctvom „spomienok“, keď už dospelý J.D. sa vracia na miesto, kde vyrastal, pretože jej matka opäť potrebuje pomoc. R. Howard celkom dobre strieda scény „minulých“ a „súčasných“. Celkovo však mi mrzí, že zabudol venovať pozornosť niektorým detailom príbehu. Napríklad, jeden z najdôležitejších kúsok mozaiku je neustále opakovanie toho, že „vaša matka to nemala jednoduché“. Nejaké detaily však prakticky nedozvieme. Film a tým pádom i celý ten príbeh je nekompletný. Za jednotlivé nedostatky však nás čiastočne odškodnia herecké výkony Amy Adams (dúfam, že raz sa dočká Oscara) a Glenn Close. Oni dvaja držia film nad vodou a dávajú veľmi dobrý výkon. Postava dospelého J.D. je menej výrazný ako jej mladšia verzia. Suma k sumáru: film „Hillbilly Elegy“ nesie na sebe Howardov rukopis, ale miestami ukazuje známky nevypracovanosti, a výrazne sa neodlišuje od podobných príbehov. Každopádne vďaka dvojici A. Adams / G. Close je to medzi podobnými filmami na lepšej úrovni. P.S.: Jeden z tých kompaktnejších vecí, čo na Netflixu v poslednom čase môžete nájsť. Osobné hodnotenie: 76% (***) ()
Budu hodně kritický. Film, kde je všechno špatně. Film, který se v některých pasážích nedá moc sledovat. Film, který se v některých pasážích nedá moc poslouchat. Asi nejhorší role Amy Adams, asi nejotravnější role Glenn Close, která však dělá co může. Každý asi dělá, co může. Ale nejde to. Příběh o dysfunkční rodině, ve které si prakticky nikdo nebere ponaučení, nikdo se nesnaží napravit, všichni se jen snaží něco někomu odpustit. Ale tak to nefunguje, nebo mi nemělo. Co nám vlastně tím chtěli tvůrci říct? Hluboký lidský příběh? ()
Je až neuvěřitelné do jaké míry je tohle dílo kritizováno širokou veřejností. Některá odborná kritika je vyloženě fascinující (viz Clarisse Loughrey z Independentu, na který reagovala sama Amy Adams). Tak silná negativní odezva mě vede k citátu o pravdě od N. Paganiniho, jenže další sarkastickou poznámku by tahle planeta už nevydržela. -------------------------------------- Pro někoho obyčejná ubulená limonáda o vidlácích. Pro někoho další archetypální příběh o popelce. Je zajímavé, jak moc se negativní kritika opírá o obsah, ne však o formu. ----------------------------------------- Ve své podstatě nejde o nálepky typu "popelka", "chudák", "feťačka", ale jak už řekla A. Adams, je v tom spíš generační cyklus traumat, která jsou svou výpovědí relativní, avšak aplikovatelná na nás všechny. A možná proto se na ten film tolik lidí mračí. Každý z nás si tam najde to své. Nemusí to být něco konkrétního, ale jen lidsky známá asociace, která tu citlivou sounáležitost probudí. Ať už ve formě soucitu či hněvu. Záleží pouze na nás, jak se k těm pocitům postavíme. Stejně tak jako se musel rozhodnout, co s tím vším udělá J.D. Vance. Můžete se nechat strhnout a ustupovat dokud se jednou neprobudíte na tom "povědomém" místě, ze kterého už není cesty zpět, nebo se vzepřete a ten cyklus narušíte, protože ze všeho nejdřív si musíte naučit vážit sami sebe, jen pak si můžete vážit svého okolí (dlaň v motelu). ---------------- P.S.: Samozřejmě z klinického hlediska to nemá žádnou vypovídající hodnotu, jelikož je to jen filmový (knižní) konstrukt (navíc chybí dimenzionální pohled na její dětství a dospívání), ale u Bev mě zaujala docela nízká míra iritability. ()
Silné drama o americkém středozápadě. Glenn Close byla jediná světlá výjimka na celém filmu. Pozlacený utrpení od Rona Howarda, které vlastně říká jak se mají všichni nahovno a pokud chtějí něco dokázat, tak si projdou vyloženě peklem. 45% ()
Příběh není ničím zajímavý až všední a jeho zpracování taky neohromí. Nebavilo mě to ani herecky a to neustálé zbytečné přeskakování do minulosti, mě dohánělo k šílenství. ()
Netflix a drama, tyhle dvě věci fungují skvěle. Od filmu jsem i k vzhledem hodnocení, moc nečekal a byl jsem velice mile překvapen. Největší předností tohoto surového dramatu jsou herecké výkony. Jak Amy Adams tak Glenn Close předvádí super show a jejich postavy mě opravdu zajímali. Adams hraje "bitch" kterou by jste nejraději propleskly a hraje to skvěle (herečka si mě více a více získává). Close zase správnou babču, která se v téhle šílené rodinné atmosféře snaží najít trochu normálnosti. Překvapil mě i Gabriel Basso, kterého jsem vůbec neznal a hrál sympaťáka kterému musíte fandit, jak on tak i jeho dětský představitel mě dost zaujali. Příběh se s Vámi nebude moc mazlit a servíruje jednu negativitu vedle druhé až pomalu ztrácíte vidinu dobrého konce ( já totiž netušil že je film podle skutečnosti). Psychologie postav je skvěle prokreslena a i u těch nejhorších chování ( Že Adams?) dokážete pochopit, proč to postavy dělají. Snímek mi trochu připomíná This Boy's Life a stejné jako u něj, musím dát velmi silné čtyři hvězdy. Na pět se to nedostalo, snad jen proto, že mám pocit, jakoby mi tam něco chybělo, ale nedokážu říct co. ()
Amy Adams podala úžasný výkon, no inak je príbeh priemerný, pomerne plytký a záver sa mi zdal urýchlený. Chýbalo mi hlbšie zobrazenie vzťahu J.D. a starej mamy (a vlastne aj jej premeny, pretože z jej scén z mladosti to vyzeralo, akoby bola iným človekom, s inou osobnosťou. Čo spôsobilo jej premenu? Možno pohľad na zničenú dcéru?) Zároveň sa mi zdalo, že J. D. sa príliš "jednoducho" zmenil z flákača bez motivácie na najlepšieho žiaka. ()
Vôbec nie také zlé a nepodarené ako niektorí ľudia hovoria a píšu. Samozrejme k dokonalému filmu a podrobnej analýze konceptu amerického sna, ktorý si táto snímka berie na mušku, to má ďaleko. Ak sa budeš naozaj snažiť dokážeš aj veľké veci, ale musíš makať, prestať sa ľutovať ale zároveň nezabudni, kto si a odkiaľ si prišiel. Nerozumiem výčitkám o chýbajúcej motivácii hlavných hrdinov. Na hovno detstvo a potom aj manželstvo dokáže zamávať aj s onakvejšími nomenmi a myslím si, že Adamsovej Bev alebo jej matke v podaní výbornej Glenn Close nechýba v tomto smere nič. Dve časové línie, ktoré sa neustále striedajú možno pôsobia trošku neohrabane, ale tá minulá tej prítomnej dáva skrátka kontext, ktorý potrebujeme, aby sme J.D.ho 24hodinovú odyseu mohli vnímať vo viacerých rozmeroch. Amerika sa bohužiaľ s nikým nemazná, Howard to nehodnotí, iba konštatuje. Ak prestanete natŕčať ruku s prosebným pohľadom „pomôžte mi“ ako to Bev urobí vo filme viackrát a skúsite so sebou niečo urobiť, je dosť možné, že úspech a zaslúžené ovocie sa dostaví. Možno klišé, ale niekedy to funguje a tento šikovný „zrzek“ nám vyrozprával práve takýto príbeh. ()
Zpočátku jsem měl obavy, jestli se nebude jednat o nějaké rodinné drama se samými sladkými citečky a srdceryvnými projevy, nicméně jsem byl velmi mile překvapen. Americká elegie je velmi silné sociální drama, které pozvolna rozkrývá život jedné maloměstské rodiny, divák má tak možnost vidět a časem i pochopit chování a jednání jednotlivých postav, které je po většinu času úplně neuvěřitelné. Upřímně to, čím vším si musel J.D. jako malý projít a ještě pak zvládnout vystudovat práva na Yale, je samo o sobě úchvatné. Nejpřesvědčivější výkon však suverénně podává Amy Adams, které role šílené matky neuvěřitelně sedla a vyloženě si ji užívá. Neméně dobrá pak byla babička v podání Glenn Close. Celkově zde všichni herci podávají velmi dobré výkony. Menším zklamáním pro mě byla hlavní pointa celého filmu, tedy závěrečné poselství o lásce k rodině, které po tom všem působí tak trochu jako klišé. Nic to však nemění na faktu, že se jedná o velmi dobré a kvalitně natočené rodinné drama, natočené podle autobiografické knihy, kterou jsem sice nečetl, ale začínám o tom silně uvažovat. 8/10. ()
Glenn Close výborná. Príbeh nenáročný a priamy, ale pekný a poučný. 6,7/10. ()
Je rodina souručenství duší, které mají za každou cenu držet pospolu, nebo to může být něco, od čeho by se měl člověk distancovat, aby ho to nestáhlo do hlubin? Toť otázka. Rodina předá svým dětem asi to nejlepší, co může, ale co když tím nejlepším jsou jen příliš zatěžující a chybové návyky bílé chátry z Kentucky? Glenn Close opět prokázala své kvality, jako jižanská bábrle je dokonalá, to ona drží rodinu pohromadě, protože jen na tom kurva! záleží. ()
Celkem typický autobiografický film o osobě, která není nijak důležitá a ani neprožila zásadně zajímavý život. Ale Glenn Close září, škoda, že je to v takto nic neříkajícím filmu. ()
U mě dobrý, ideální nedělní snímek. Pohádka o americkém snu, která dává rovnítko mezi migrací zvenku a zevnitř. Určitě příjemnější jak koukat na ty různé Devily a Manchestry, na který musí mít prostě člověk náladu a nebo úchylku. ()
Vlastně docela fajn. Po většinu času jde o vcelku depresivní a nepříjemnou podívanou, kterou ovšem režisér Ron Howard pojal způsobem sobě vlastním, a to přístupně, divácky a nenásilně, což pro spoustu lidí mohlo být kamenem úrazu. A z části musím souhlasit, protože především v první polovině snímku je to fakt nuda a kdyby byl za režisérským stolkem někdo, kdo by to zahalil do výrazně temnějšího kabátu, tak bych určitě nebyl proti. Každopádně v průběhu druhé půlky už si mě Ron dokázal svým způsobem získat a díky možná ohranému, ale zato příjemnému a uspokojujícímu konci s jasnou pointou (kdy jsem navíc zjistil, že jde vlastně o životopis) jsem Netflix opouštěl spokojen. K tomu ovšem nepřispělo jen toto. Dalšími strůjci byli rozhodně herci, tedy především duo Amy Adams a Glenn Close. Obě totiž očividně chtějí útočit na Oscary a když už bych si měl tipnout, tak bych díky její spoustě předešlých nominací a samozřejmě skvělému výkonu v tomto filmu favorizoval Glenn, která si mě tu získala zdaleka nejvíce a tak bych se v případě jejího úspěchu určitě nezlobil. No a abych ještě v rychlosti dozmínil zbylé klady, tak mezi ty se rozhodně řadí hudba, jenž je sice docela nenápadná, ale krásně dotváří atmosféru snímku a nakonec i několik dalších dílčích technických prvků filmu, jako třeba kamera a střih, každopádně to se vlastně dá předpokládat od filmu, který natočil tak zkušený a kvalitní režisér, jako je Ron Howard. Takže dohromady musím říct, že na mé straně zavládla taková lehká spokojenost, film to rozhodně není bezchybný, ale rozhodně mě ničím neurazil a tak dávám 60%. ()
Reklama