Režie:
Hynek BočanKamera:
Jiří ŠámalHudba:
Vladimír KlusákHrají:
Ivan Vyskočil, Jiří Krampol, Václav Sloup, Vilém Besser, Zdeněk Kryzánek, Vladimír Krška, Jiří Smutný, Dana Hlaváčová, František Kovářík (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Příběh se odehrává během šedesátých let. Mladý učitel nastupuje na místo vychovatele v jednom pražském ústavu ochranné výchovy mládeže. Natáčení bylo v roce 1968 zastaveno a ke konečnému sestřihu natočeného materiálu došlo až počátkem roku 1989. (oficiální text distributora)
Recenze (161)
Rozhodně silné a působivé, ale přesto mám dojem, že se z této látky dalo ve zlatých šedesátých vytěžit ještě více. Velmi dobrá je Šámalova ruční kamera. ()
Syrové, upřímné s naprosto brutálním vyvrcholením ()
Film Hynka Bočana, který vyvolává opravdu depresivní, pesimistické pocity. Ukázka příkladu ústavu ochranné výchovy mládeže v opravdu realistickém pojetí (s J.Krampolem jako králem pasťáku) - je proto celkem jasné, proč se soudruhům příliš nelíbil. Dobře zvolení herci (především skupina kolem krále pasťáku), kteří už od prvního záběru jasně ukáží, že převýchova opravdu nemá šanci na úspěch a vedou k celku očekávanému závěru filmu. ()
Film přesně podle mého gusta! Typicky socialistický kousek, kdy se kamera snaží ukázat majestátnost Prahy, jak se buduje metro, jak Praha jde čelem vpřed, když buduje sídliště a vrcholem mladých je byt v Severním městě. Na druhou stranu je ale Praha jako velkoměsto neosobní a venkovský učitel se ztrácí i možná proto, že nerozumí svým chovancům - téma šikany se nakonec snese i na samotného učitele. ()
Drsný, nadčasový, nadprůměrný, nebočanovský film. Mně donedávna utajený skvost československé kinematografie. Při hodnocení je samozřejmě zapotřebí brát v úvahu fakt, že snímek byl dokončen po více než dvacetileté pauze. ()
Ivan Vyskočil v životní roli. Jelikož šlo o trezorový film, nedostal se do povědomí tehdejších diváků. A že šlo i o silně protirežimní počin není třeba zdůrazňovat. A to nejen ony sigrácké kérky, naznačující lásku k Americe a tudíž ke svobodě, ale zvrácenost systému, proti kterému je jeden člověk absolutně bezbranný. Excelentní výkon podává Jiří Krampol, které mu jsem temného knížete pasťáku věřil beze zbytku. Škoda jen, že nebyly dotočeny všechny zamýšlené scény. Závěr tak mohl být mnohem sugestivnější. ()
Za depresivní atmosferu si Hynek Bočan zaslouží absolutorium. Zbytek je však diskutabilní: casting (ti přestárlí mládežníci byli trochu mimo hru), poselství (pro dobrotu na žebrotu ?) .... ()
Nářez. Bočan v šedesátých prostě uměl, o tom žádná. Černobílá kamera navíc do té špíny každodenní reality ústavu i světa mimo něj vnáší docela mrazivou atmosféru (i proto si tak vážím Bočanovo černobílých Rychlých šípů). Z každého záběru lze cítit depresi, z každé postavy číší ztracenost ve světě pochybného systému. Nejen z reálií ústavu, i scény z hospody a Vyskočilova potkloukání se Prahou bez cíle. Herecké výkony jsou skvělé, Vyskočil zde hrál skutečně nejlépe za celou kariéru. Krampolův kápo vypadá uvěřitelně, stařík nebo týpek ve středním věku to fakt není. Jeden člověk systém nezmění, toť asi celkové vyznění snímku. ()
Husty! Vyborne tetovani. ()
Působivé, syrově nelítostné drama, předjímající Reqiuem pro panenku či Mariana, zdobí zejména ruční kamera Jiřího Šámala a jazzová hudba Vladimíra Klusáka. (Jaroslav Sedláček, Ci 06/2008) ()
Jediná škoda tohoto filmu tkvý v tom,že se k hudbě už nedostal Zdeněk Liška.Moc o to stál a měl už jí připravenou.Zřejmě by to byl pěkný nářez. ()
Na svou dobu velmi pokrokový a vypovídající film, který neztratil na své hodnotě ani po těch letech… a pak, že je brutální napadení výchovatelů a dalších podobných zaměstnanců výdobytkem moderní konzumní spoelčnosti. ()
Nebudu opakovat stokrát napsané. Vytknul bych filmu roztahanost děje a místy absolutně neodpovídající hudbu, která se do filmu vůbec nehodila. Zprvu jsem si myslel, že se line odjinud, ale bylo to z filmu. Ivan Vyskočil se své role zhostil velice dobře. ()
půlku hvězdičky bych ještě strhnul za to, že dost těch herců fakt nevypadalo na náctileté a za to, že jejich mluva nebyla asi nejrealističtější. ()
Skvěle rozjetý film, který formálně patří mezi temná, znepokojivá dramata, obsahově ale zachycuje nečekaně časté a hřejivé momenty mezilidského porozumění. Vždyť kluci z pasťáku postupně začali svého kantora respektovat, dokonce mu přinesli k Vánocům velký dárek. Pravda, z chovanců zároveň čišel duševní primitivismus a citový chlad, vztah k učiteli zaujímali stádovitě, takže byla jenom otázka času, kdy na na autoritu jeden z hajzlíků jako první zaútočí, aby se instinktivně přidali všichni ostatní. Přestože tohle všechno dává vlastně smysl a Pasťák mě od začátku do konce bavil (včetně na svou dobu progresivní hudby a uměřeně uličnického Ivana Vyskočila), konec mi přišel příliš zkratkovitý, odbytý. Možná to bude tím, že jsem se ještě neocitl mezi lidskými bytostmi natolik zlými, že by byly podobně zbabělého a zbytečného zločinu schopny, takže se mi skoro až nechce věřit v jejich existenci (co takovoví esesáci, že? - jenže i mezi nimi byli lidé schopni dobra, mám na mysli třeba i velitele koncentráků, viz texty Viktora Emanuela Frankla). ()
Můj největší objev z tohoto filmu: Ivan Vyskočil a Jiří Krampol umějí (uměli) hrát! a Hynek Bočan natočit téměř horor. A nejen oni. Později slavní čeští herci se tu objevují a skvěle hrají v naprosto hrůzném a bezvýchodném příběhu, z kterého zůstanou dlouho po shlédnutí pocit marnosti a děsu. Vše umocńuje černobílé provedení filmu a místa natáčení - staré, oprýskané, bezútěšné domy. Naprosto chápu, proč tento film nesměl před revolucí vylézt na světlo, ukázat, že něco takového se může dít v socialistických polepšovnách, nebylo zcela jistě možné. ()
Velmi špatně. Když pominu nedodělanost postav, musím tedy zkritizovat alespoň to, že se tam nehodily. Král by mohl dělat učiteli otce a tak podobně. Snímek nemá ucelený děj, je to spíše snůška mini příběhů, což by nevadilo, kdyby byly podány lépe. Nějak jsem to prostě těm hercům nevěřil. ()
Film to byl na svou dobu odvážný, chvílemi má dobré pasáže a je velká škoda, že nebyl lépe propracován a dokončen byl až po revoluci. Hlavním problémem je nevýrazný Vyskočil, u něhož nejsou moc vidět emoce, dále je to nesmyslné obsazení rolí přestárlými herci jako Krampol a Sloup, kteří by mohli Vyskočilovi dělat tatínky a do toho ne úplně sedící hudba, sice měla grády, ale ne takové, které by se k filmu přímo hodily, i když vysloveně špatná není, i na to že vznikla omylem špatným obsazením skladatele. Co se mi líbí jsou některé záběry a jejich detailnost a autentičnost, zato dialogy jsou velmi slabé, a je to škoda. Scénář si zasloužil lépe zpracovat a tak i dramaturgie, střih taky není z nejlepších. Ač to není tedy žádné umělecké veledílo, něco do sebe má a naturálností a obsahem nutí k zamyšlení. Hodnocení: 60 % ()
Karel Misař napsal román Pasťák podle vlastní praxe v takovémto nápravném zařízení. Hynek Bočan natočil velmi smutný černobílý film o poměrech v těchto zařízeních, zároveň velmi sugestivně a jakoby nezúčastněně pozoruje svět za branou pasťáku, lidi na nádražích, v hospodách, opilé dělníky... a pohled to není optimistický, rozhodně ne. Násilí v pasťáku a neveselý život za jeho branou - asi jsem neviděl depresivnější český film. Ivan Vyskočil, Jiří Krampol, Václav Sloup odvádějí výborné herecké výkony, kamera někdy dlouze pozoruje tváře a hledá v nich trochu citu a zájmu, avšak nenachází. Ve vzpomínkách , filmech a svědectvích těch dob byl život daleko barvitější a veselejší (vynecháme-li okupaci VS) ale v běžné společnosti se žilo asi smutněji než v salónech intelektuálů. Realita šedesátých let nebyla jen socialisticky-obrodná , byla i hořká, násilná a takřka beznadějná. ()
Na mě to nezapůsobilo. Děj se tak nějak odvíjí k předvídatelnému konci až ten konec přijde. Nemastné, neslané dílo. Ta surovost a deprese na mě z obrazovky nedýchla vůbec. ()
Reklama