Režie:
Petr SchulhoffScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Jiří VojtaHudba:
Milan DvořákHrají:
Miloš Kopecký, Stella Zázvorková, Iva Janžurová, František Peterka, Luděk Sobota, Dagmar Havlová, Darja Hajská, Eva Hudečková, Jan Skopeček, Stella Májová (více)Obsahy(1)
Ve starém pavlačovém domě jsou léta sousedy Novákovi a Bartáčkovi. Novákovi se rádi vytahují před ostatními nájemníky a nevynechají jedinou příležitost, jak si vystřelit z Bartáčkových. Starý činžák jim k jejich záludnostem poskytuje příležitostí víc než dost. Oba páry si před sebou neustále na něco hrají. Nováková tvrdí, že jde do kosmetického salónu, ale ve skutečnosti se jde ucházet o práci uklízečky. Bartáček se zase vydává za ředitele podniku, ale ve skutečnosti je v něm pouze skladníkem. Jejich vzájemné naschvály nakonec přerostou v otevřený boj. Pokus o příměří, vyhlášený poté, co je jejich starý dům zbourán a obě rodiny dostanou byt v paneláku, má jen krátkého trvání. Manželským dvojicím jsou přiděleny byty vedle sebe. A letitý kolotoč zlomyslností se rozjíždí nanovo. (TV Nova)
(více)Recenze (328)
Čtyřka Kopecký, Janžurová, Peterka a Zázvorková nemá chybu stejně jako jejich sousedské žertíky ve starém pavlačovém domě, které jsou občas na hranici škodolibé dokonalosti. Bohužel selhala zpočátku slušně našlapnutá gradace, kterou zboural zásadní dějový zvrat. Přes veškerou snahu jmenované čtyřiky už se ji nepodařilo znovu nastartovat a stejně tak ani můj zájem. ()
Jedná se rozhodně o jednu z těch povedenějších komedií napříč naší malebnou a zkorumpovanou krajinou. Většinu zúčastněných herců a hereček samostatně v oblibě nemám, ale takhle dohromady jim to vcelku svědčí. Nejsem si úplně jistý, jestli film dokáže vůbec pobavit mladší generaci. Já jsem někde na hraně. Buďme rádi za sousedy, které máme. 3* ()
Televízna klasika, ktorá sa vymyká z rámca bláznivých sci-fi komédií, pretože ťaží z "bežného života obyčajných ľudí". Je to samozrejme v úvodzovkách, pretože nastolené situácie sú scenáristicky komediálne ošetrené a v živote by ste podobné bláznovstvá asi iba ťažko zažili. To nie je kritika, pretože komédia má za cieľ diváka rozosmiať a je jedno, akými prostriedkami. Schulhoffovi sa to podarilo. ()
Naprosté plýtvání skvělým hereckým materiálem. Název může svádět k mylnému očekávání podobného dílka jako bylo Lipského Čtyři vraždy stačí, drahoušku z roku 1970... Ale to je pouhá podobnost názvu. Schulhoffův film je sled nesmyslných naschválů, které si dělají dvě sousedící rodiny. Téměř 100 minut sledovat jak se Kopecký, Zázvorková a Janžurová ztrapňují v blízkosti blekotavého Luďka Soboty, ve filmu, který měl očividně být blízký typicky české, škodolibé, nepřející rodině. Děkuji, nchci. Je to tak trochu předzvěst Troškových hoštických komedií, ve kterých se humor skladá z všelikého křičení a lidské nepřejícnosti. Jenže Troška tehdy natočil dobrý film (mám na mysli samozřejmě pouze Slunce, seno, jahody), což se Petru Schulhoffovi nepodařilo. ()
Co dodat. Snad jen to, že to bylo dokonale zahrané, adekvátně zrežírované Petrem Schulhoffem a mělo to crazy nápady a s lehkostí podávané gagy, které jako by jeden na druhý navazovaly a vytvářely originálně vypointované scény. Pro vyšší hodnocení je film málo současný, schází i pevnější dějová kompaktnost a časté reprízování film činí ohraným. Jinak nemám k této klasice výhrady. 60% ()
Galerie (15)
Zajímavosti (28)
- Pračka byla údajně koupena v obchodě Železářství. Tam se ale pračky neprodávaly, tento sortiment měly za socialismu obchody s názvem Elektro. (sator)
- K závěru filmu pan Novák (Miloš Kopecký) potvrdí své rozhodnutí zničit Bartáčkovy (Iva Janžurová, František Peterka) zkomolenou latinskou větou "tercium non datur", jejíž překlad je "třetí možnost není". (Ganglion)
- V záběru, kdy se Evžen Novák (Miloš Kopecký) baví s pracovnicí komparzního rejstříku (Stella Májová), visí na zdi za Milošem Kopeckým plakát k filmu Karla Kachyni Robinsonka (1974) a plakát k filmu Dušana Kleina Případ mrtvého muže (1974). (krib)
Reklama