Režie:
Ján LackoScénář:
Ivan BukovčanKamera:
Vladimír JešinaHudba:
Milan NovákHrají:
Marián Kleis st., Anton Mrvečka, Ivan Mistrík, Renáta Kazíková, Štefan Mišovic, Ladislav Fecko, František Dibarbora, Karol Skovay, Jozef Křepela (více)Obsahy(1)
Emil, Vrabec a Mišo sú traja priatelia, ktorých najväčšou vášňou je podávať športku. Každú nedeľu, ako mnoho iných nadšencov, očakávajú výsledky a dúfajú, že raz sa im podarí vyhrať slušný obnos peňazí. Každý z nich má svoj sen - Emil túži po „Jave 250“, Vrabcovi by stačil aj „Pionier“ a Mišo dúfa, že sa raz vyberie na svoju veľkú cestu okolo sveta. Ani jeden z nich však doteraz nemal šťastie v hre. Tento stav sa rozhodnú radikálne vyriešiť. Každý z nich vynaloží maximálne úsilie na to, aby získal čo najviac peňazí na podanie športky - pravdepodobnosť výhry sa tým automaticky zvýši. Ale to nie je tak jednoduché, ako by sa na prvý pohľad zdalo. Situácia medzi priateľmi sa ešte viac vyhrotí po tom, ako sa v televíznej estráde zoznámia s atraktívnou Evou Dvorčíkovou. Tá je už dlhší čas platonickou láskou Michala, ale ten dosiaľ nenabral odvahu, aby sa jej prihovoril. A keďže v láske je povolené všetko, chlapci sa rozhodnú losovať. Ten, ktorý vyhrá, získa právo bojovať o Evinu lásku... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (48)
Reklama na Športku a celkovo na hazardné hry a že vraj v tých časoch boli reklamy nudné. Neboli, táto celkom ujde, aj keď by som to nezaradil ku skvostom slovenskej tvorby. ()
Je to velice milý film, který vůbec nezestárnul. Naopak vyniká nad současnými filmy jak po stránce filmařské tak i estetické. ()
Film bez hluboké myšlenky, zcela přímočarý, s fraškovitými prvky, který ale jako celek tak nějak funguje... Přátelství, láska, horké léto, "zlý" policista - to vše patří do prvorepublikových scének a gagů a tady ta barevná komedie si s tím hezky hraje... Škoda pro film je Renaty Dočolomanské, které to před kamerou moc sluší. Okem dnešního diváka je vtipné sledovat dobové odlišnosti - od porostu po podivně řešené košile:-) ()
Emil vám odkazuje že nechce vás ani vidieť. A viacej nič ?. A ešte to aby ste sa dali zasoliť... ()
Keď chce niekto vyhrať v športke, musí urobiť aj nemožné...a o tom to je!!!!! 80%. ()
Ve filmech z téhle doby se lidé tak nějak jinak bavili,byli veselí,pořád se smáli a mám pocit že si vážili jeden druhého.nechci srovnávat s dnešní dobou ale rád bych se do doby tohohle filmu podíval:-)))) ()
Fakt milé prekvapenie a na slovenské pomery jeden z najlepších filmov čo som videl. Nebyť chlpatého podpazušia Renáty Dočolomanskej by som pridal jednu * naviac. ()
Jedna z najlepsich slovenskych komedii a klasika zaroven,ktora ani po tolkych rokoch nenudi a stale vo velkom bavi...:-) ()
Bláznivá komédia, ktorá stále "funguje", veď kto by nechcel chytiť v športke prvú cenu a získať lásku svojich snov. ()
to neni moj anten spadla , to susedovy anten padol :-) dobry praca dobry placa :-) ()
Ak by som musel vybrat moj najoblubenejsi slovensky film, bol by to tento :) ()
"Páni moji, ja vám hovorím. Keď nemáte tip-top favorita, môžete ísť do kelu, favorit, to je všetko." Ujo zo stávkovej kancelárie to pomenoval jasne s vygúľanými očami ako ropucha pri Dunaji. Celkovo dohadovačky pred uložením tiketu sú úsmevné a nostalgické, podobne ako stará Bratislava. Trojica kamarátov je už iná vec, jeden väčší ťuťko ako druhý, ale zahrali to fajn. Príbeh však nemal do čoho vyústiť a tak sa dá len konštatovať, že film je milým príspevkom k malej skupine slovenských komédií. ()
Vydarená čiernobiela "hazard-socík" komedia. ()
Klasická komédia z obdobia tvrdého totáča. Napriek dobe čisto podaný príbeh troch nerozlučných kamarátov. Ako bonus pre nás neskôr narodených, film zachytáva atmosféru vtedajšej Bratislavy a okolia. Potešenie nielen pre pamätníkov. 80% ()
Komédiu alebo "veselohru", ako sa film sám nazýva, Jána Lacka z roku 1958 možno vnímať ako propagáciu a zároveň odstrašujúci príklad československej Športky. Snímka o troch tipujúcich kamarátoch, ktorým musia "nabetón" túto nedeľu vyjsť správne čísla, divácky baví z viacerých hľadísk. Jednoduchý, ale šikovne zvládnutý príbeh si zakladá najmä na situačnom humore a momentoch, do ktorých sa hlavní protagonisti dostávajú (estráda v Tatra kabarete, kúpanie sa a rybolov na Seneckých jazerách, montovanie antény Farkašovi (Anton Loderer) alebo snaha získať peniaze falošnou revíziou cestovných lístkov v električke). V prípade príbehu tu teda skutočne platí, že v jednoduchosti je krása, hoci to vždy a stále znie ako otrepané klišé. Klišéovité pocity však divák pri sledovaní určite mať nebude, pretože samotný námet Lackovho filmu je do značnej miery unikátny, pričom papierovo by sa dal pokojne pretvoriť aj na kriminálnu drámu s oveľa "temnejším" spracovaním v snahách získať peniaze na Športku. Ak však berieme do úvahy aj faktor spoločenského zriadenia, aké v roku 1958 v Československu bolo, je zrejmé, že komédia funguje pri propagácii nového štátneho podniku lepšie. Zaujímavé tiež je, že až na niekoľko malých náznakov či oslovení "súdruh" (súdruženko) nie je snímka výraznejšie podfarbená dobovou propagandou. Ba dokonca, po takmer celú dobu jej minutáže pôsobí takmer až "západným" dojmom. Zásluhu na tom jednoznačne majú farebný obraz filmu, kostýmy, vynikajúca (nielen) bratislavská výprava a celková akási uvoľnená atmosféra, ktorá sa nesie naprieč celým dielom. V neposlednom rade je nutné vyzdvihnúť aj herecké obsadenie. Hlavná trojica Marián Kleis, Anton Mrvečka a Ivan Mistrík sa vynikajúco dopĺňa, pričom chémia medzi nimi sa zakladá najmä na jedinečnosti charakterov ich postáv. Zábavné je aj pomerne početné vedľajšie obsadenie filmu. A nemožno nespomenúť aj krásnu Renátu Dočolomanskú, ktorá v príbehu zohráva nemalú úlohu. Šťastie príde v nedeľu je určite šťastnou voľbou pre diváka, ktorý sa rozhodne si tento Lackov film pozrieť. Nie dlhá komédia "odsýpa" a príbehovo baví, pričom predstavuje aj akýsi historický exkurz do súdobej Bratislavy na konci päťdesiatych rokov 20. storočia so sprievodom v podaní výborného hereckého obsadenia. ()
Tento film si musia pozrieť všetci tipéri. Dokonalá a vtipná ukážka toho ako ľudia nezmyselne vyhadzujú peniaze do koša s nádejou, že bez práce zbohatnú. 4* ()
"Na to som vychodil školu, aby som teraz okopával komunálne paradajky?!" V troch odrastených pubertiakoch (23, 24 a 32 rokov) aj 10 rokov po Víťaznom februári stále driemu buržoázne prežitky, ako je túžba po bezprácnom zisku, hmotných statkoch, luxusných pôžitkoch a spoločenskom postavení. "Zase má novú družicu!" "A vždycky je taký hovadsky elegantný!" Toho sa snažia dosiahnuť výhrou v štátnej lotérii, na ktorú obetujú všetko dostupné obeživo a každú nedeľu číhajú v dave rovnako postihnutých na pouličné vyhlasovanie aktuálne vylosovaných čísel (zdá sa, že druhý ťah a dodatkové čísla ešte zavedené neboli, o Matese ani nehovoriac), aby sklamaní tvorili odpad v podobe odhodených tiketov. "Veru, triezvy chlapče nebudeš, keď na takú daromnicu vyhadzuješ toľké peniaze!" Pri zháňaní finančných prostriedkov určených na tipovanie sú veľmi vynachádzaví a občas sa pohybujú aj na hrane zákona, ale prekvapivo na dobu vzniku to nie je nejako extra odsudzované a divák im v ich eskapádach rád drží palce. "Prosím vás, toto je samba alebo rumba?" "Foxtrot!" Vydarená slovenská klasika pobaví aj po šesťdesiatich šiestich rokov od vzniku, vynikajúce herecké výkony v hlavných aj vedľajších roliach, takisto potešia dobové zábery na niekedy už neexistujúce časti metropoly a farebné scény na nakrúcanie čiernobieleho filmu Statočný zlodej. "Neznesiem ženské slzy, dajte aj tú veľrybu!" Za päť slivečiek od Mrvečku na lavičke. PS: Detail, ktorý ma zaujal, že na pošte pri vypĺňaní tiketov neboli dnešné prepisovačky na šnúrke, ale kalamár s atramentom a doňho namáčané pierka. ()
pěkná kulturní vložka za posledních pár dní, sic nás na tomto filmu, který se promítal pod širým nebem bylo sotva deset, náležitě jsem si to užíval... ()
Asi najlepšia slovenská "dobová" komédia. Bratislava priam padá von z obrazovky, letná pohoda je nekonečná a Anton Mrvečka sexy ()
Jeden z málo snímkov, ktoré nestarnú a vždy budú robiť radosť. ()
Reklama