Obsahy(1)
Takashi Miike si mezinárodní proslulost získal bizarně násilnými filmy jako Konkurs či Ichi the Killer, ale jeho filmografie obsahuje příspěvky z takřka všech filmových kategorií od kriminálek přes muzikály až po artfilmy. Solitérní tvůrce každoročně podle cizích scénářů natočí čtyři až pět zakázkových snímků, kterým dává nezaměnitelný styl. Miikeho tvůrčí rukopis se vyznačuje svobodomyslnou interpretací scénářů a hravým přístupem k žánrům i schématům. Visitor Q je jeho černohumorný a bláznivý, ale současně maximálně procítěný příspěvek do série filmů se zastřešujícím tématem opravdová láska, který představuje osobitou prafrázi na typické japonské filmy, kde členové disfunkčních rodin hledají cestu ke vzájemnému soužití. Zdejší hrdinové dojdou rodinné idyly přes incest, prostituci, drogy, šikanu, nevěru, nekrofilii a vraždu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (89)
Tak poďme poporiadku - incest s vlastnou dcérou - prostitútkou, na zaplatenie ktorej ale tata nemá dosť peňazí s tým, že dcérenke sľúbi doplatiť chýbajúcu cenu tak, že peniaze dá neskôr mamičke. Mamička závislá na heroíne, tyranizovaná, bitá a slovne urážaná synáčikom. Syn, šikanovaný v škole aj po škole partiou grázlov. Otecko, podvádzajúci mamičku, zároveň nakrúcajúci reportáže o mládeži, pri ktorých je z času na čas análne znásilnený. V mene nakrútenia kvalitnej sociologickej reportáže je však ochotný prekúsnuť kadečo. Napríklad aj absolútne ignorovať tyranizovanie manželky synom, ako aj synove šikanovanie neznesiteľnými faganmi. Príchodom záhadného cudzinca, ktorý problémy rieši šupou šutrom do hlavy, do rodinného domu sa všetko zmení. V tomto film tvorivo nadviazal na Teorému (Teorema, 1968) talianskeho režiséra Piera Paola Pasoliniho. Rodina tak na základe prítomnosti nového príchodzieho má ešte možno šancu na záchranu. V záplave bizarných extrémností a čierno-čierneho humoru sa režisérovi podarilo vytvoriť veľmi svojrázny čudesný, no zároveň zábavný film. Ironizuje v ňom s použitím grotesknej nadsázky, mnohé zvláštne úkazy moderného sveta, ktoré veľa z nás pokladá za normu. ()
Smutná ukázka promrhaného potencionálu, která kříží soft porno s bizarní SM záležitostí a jakousi metaforou o stavu dnešní společnosti a rodiny. Bohužel nekompaktní celek nedokáže udržet divákovu pozornost déle než několik minut. Soulož otce s dcerou a mlácení matky vlastním synem může být pro někoho zábavné, ovšem pro nezatíženého diváka se tupě opakující scény po chvíli stávají nudnou, i když trochu extrémní či extravagantní, podívanou s nádechem domácího videa. Sadistický a zlý tón celého díla je bagatelizován komickými výjevy a smrtící nadsázkou, která však nemůže celkový negativní dojem nijak vykompenzovat. Tragická perverznost pro diváky, kteří si chtějí ověřit jak jsou na tom s rodinnými hodnotami. ()
Kterak jedna japonská rodina ke společnému štěstí přišla aneb důkaz, že ani nekrofil to se svou úchylkou nemá v životě zrovna lehké. To vše naštěstí s nadsázkou a hlavně velkou dávkou humoru (samozřejmě černého). Bez toho by to nemohlo fungovat ani na vteřinu. ()
Začátek slabší, ale pak se intenzita zvrhlosti a vtipné ujetosti postupně zvyšuje až do samého závěru dojemného jak pečlivě uskladněná sbírka plácaček na koberce a tuze humorného jak dobře načasovaný rigor mortis ve vagíně umřeté Japonky. "To není mystérium života, to je hovno!" ()
,,TAK TY CHCEŠ ZNÁT PRAVDU O JAPONSKÉ MLÁDEŽI? PŘEDSTAVUJE BUDOUCNOST JAPONSKA. TU BEZNADĚJNOU BUDOUCNOST…“ /// Úvod jako úvod do pornofilmu. UŽ JSI NĚKDY ŠUKALA SE SVÝM TÁTOU? … UŽ JSI NĚKDY DOSTAL RÁNU DO HLAVY? … UŽ JSI NĚKDY ZMLÁTIL MATKU? Hledání odpovědí …. kecám! Ukázání odpovědí (a ,,ne“ nečekejte!). Na tohle se v Japonsku stojej fronty do kina? Moc tomu nerozumím… že by pokus o studii? … BOŽE TO JE PÍČOVINA!!!!!! PÍČOVINA! PÍČOVINA! (PÍČOVINA!). (Znáte Himizu?) Sex a násilí. Ale jinak. Jakoby Seidl - no co vám budu vyprávět! ,, MYSTÉRIUM ŽIVOTA JE NEUVĚŘITELNÉ! (co bys asi řekl ty, kdy by ti zvlhla mrtvola… - né v dešti…ty furt nic nechápeš!). Uchylárny jsou větší a větší a možná to má bejt i větší a větší prdel. TAKHLE SE RODÍ OPRAVDOVÁ LÁSKA. Aha, konečně vím, vo čem že to má bejt…a taky, že dlažební kostka je (v Japonsku) za všechny psychology. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zajímá mě, jestli (Japonská) matka pozná dceru podle chuti. 2.) Zjistím, že i neškodná reportáž o šikaně vlastního syna se může vymknout z ruky. 3.) Thx za titule ,,mofo a Spike“. /// PŘÍBĚH ** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ne ()
"Uz jsi nekdy zmlátil svoji mamu?" .....Miikeho pohled do ne zcela fungujici japonske rodiny v sobe krom zbytecne precenovene extremni slozky nese take uzasny humor, spojeny predevsim s postavou sileneho otce dokumentaristy. Jeho touha zachytit za kazdou cenu realitu je opravdu zabavna. Film je bohuzel trochu nudny az do prichodu Navstevnika, ktery nenasilnym (skoro) zpusobem vraci rodine ztracene stesti a lasku. Myslim ze nevadi kdyz prozradim, ze film konci totalnim happy endem. A nezapomente: "Mysterium zivota je neuveritelne! Dokonce i mrtvola muze zvlhnout!" ()
Tak jsem dohnal tenhle dlouholetej restík, kterýmu jsem se stále vyhýbal (nebo on mě ...) a vzhledem k tomu, že Kiikeho tvorbu obecně fakt nemusím, tohle jeden z těch hodně lepších kousků. Perfektní postavy, úchylné, byzardní, vtipné, neokoukané, dobré nápady, pár "wtf" scén ... I když mi z počátku trochu trvalo, než jsem si na film "zvykl" a začal ho vychytávat, od poloviny mi naprosto sedl a po scéně ve skleníku nebylo co řešit, to jsem se fakt málem "posral" smíchy ... :-) Má to svoje významy, které se dají vykládat různě a nebo je to čirý nesmysl, každopádně je to dobrá bizardnost, která může sednout i ne příliš extrémnímu publiku ... no i když ... :-) ()
Tahle japonská černá komedie (horor tentokrát na míle vzdálený) mě bohužel neoslovila ani přesto, že jsem se u ní vysloveně nenudil. Nejspíš mi nesedly všechny ty úchylky a sexuální deviace, které jsou tu znázorněny opravdu nevídaným způsobem. Několik minut zírat na ztopořené bradavky, z kterých mléko doslová stříká, se mi spíš hnusí. Na druhou stranu sex s mrtvolou a následným "zakleštěním" mělo vtipu na rozdávání. Tak či onak, Miike má rozhodně lepší filmy. ()
Komedie o znovunalezené lásce a o idyle v domácnosti. Příjemný film na nedělní odpoledne. Nejlépe promítat bok po boku s celou třígenerační rodinkou na domácím kině. Objeví se i hovno. Lepší 3*. ()
Pozvali byste si do domu chlápka, který vás dvakrát přetáhne šutrem po hlavě? Asi těžko, ale postižený ve filmu to s lidmi, jak se později ukáže, myslí vždy jen dobře, a dá týpka vykrmovat svou submisívní manželkou, jíž mlátí pravidelně plácačkou na koberec vlastní syn. Tato situace se ještě drží v mezích normálu, neboť Bizita Q obsahuje přehršel bizarních a zvrhlých scének, z nichž některé nemají daleko svou explicitností k nefalšovanému pornu. Naštěstí téměř vše Miike prokládá absurdně veselou nadsázkou, díky níž člověk po zhlédnutí snímku ze sebe nemá pocit, že patří do pavilónu pro sexuální devianty v Bohnické léčebně. Zejména etuda horlivého tatíka a ztuhlé mrtvoly je doslova k popukání. ()
Zvrhlý sadismus, nejčernější metafora, nejtvrdší exhibicionismus. Takashi Miike natočil notně jiný film obskurně plující na hranici únosnosti. Diváka nešetří již od prvních záběrů, kde můžeme vidět soulož mezi otcem a dcerou. Absurdní otázky jsou doprovázeny ještě absurdnějším vizuálním ztvárněním. Většina záběrů se odehrává na pomezí sadistického snu. Režisér vypichuje prohnilost individua (potažmo společnosti) na značně atypické rodině, do níž stylizuje úchylné obsese všeho druhu. Každý člen je něčím sužován, vše se točí v začarovaném kruhu. Snímek sice postupem času spěje do jakési pointy, ta je ale natolik mrzká (stejně jako většina děje), že hodnotit něco takového prostě nejde. Očividný příklad toho, že za maskou umění si člověk může vytvořit prakticky cokoliv. ()
Film o temer nulove vypovidajici hodnote hrajici si na umeni, ale v podstate se jedna o pouhou katarzi retiserovych uchylnych predstav ci snu. Dej chatrny a z filmarskeho hlediska akorat tak nudny paskvil. Od japonskeho filmu bych cekal rozhodne vice, jelikoz se jap. kinematografie zde zpracovavanou myslenkou zabyva uz dlouho a dokazala se s ni uz vyporadat o mnoho lepe, nez v tomto snimku. ()
Není to tak dobré, jako Audition, ale není to jako spousta jiných. Je to spíš vtipné, než šokující, taková sado-maso-pissing-nekro komedie. Miikeho slabší tvář, bohužel. ()
Takashi Miikeho bych nazval genialní úchyl, jak ho můžou napadnout ty podivné scény nad tím mi zůstává jen rozum stát. Tento snímek mě určitě nenechal na pochybách, že se bez okolků můžu podívat na jakékoliv jeho dílo a nebude to odpad. Doufám, že tato rodinka nebude žít v mém sousedství, ale rád se na jejich "dobrodružství" podívám znova. ()
Hledání cesty zpátky k sobě v jedné disfunkční japonské rodině skrz násilí a hodně zvrhlé sexuální praktiky. Takashi Miike je rozhodně největší a nejšílenější podivín současného filmového světa. ()
Taková normální rodinka po japonsku. Ale tohle už na mě bylo moc. Nebyla jsem schopná se dívat na tento film jako na černočernou komedii, bohužel nad humorem vždy zvítězila ta hrůza a opovržení. ()
Taková normální rodinka na Japonský způsob.Zde je krásně vidět jaká je tenká hranice mezi humorem a zvráceností.CRAZY ()
A tohle se stane z hrdého samurajského národa potom, co na něj hodíte atomovku. Mléko z Hirošimy je velmi zdravé :-) 9/10, nejvtipnější "úchylárna" jakou jsem zatím viděl. ()
Niečo takéto bežne neuvidíte a tak isto to ani pre bežného diváka nie je. Bizarné postavy, bizarné scénny, ako keby všetko do seba akosi zapadalo a vytváralo dokonalý kontrast. Dej, ktorý na prvý pohľad nedáva zmysel, no nevyvoláva v divákovi pocit, že sa nič nedeje. Proste každá scéna vás zaujme a už čakáte na ďalšiu podivnosť, ktorú na vás režisér vymyslel. Ťažko hodnotiť takéto dielo, no nuda u mňa priestor nedostala... 100%. ()
Opravdový úlet roku (roků)... - 80% ()
Reklama