Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Rudolf MiličHrají:
Radoslav Brzobohatý, Rudolf Jelínek, Ladislav Mrkvička, Luděk Munzar, Jiří Kodet, Josef Vinklář, Siegfried Loyda, Harry Studt, Wolf Goette, Gerhard Rachold (více)Obsahy(1)
Film Jiřího Sequense Atentát nás vrací doprostřed jednoho z nejtěžších období českého národa, do doby nacistické okupace. Napínavým způsobem vypráví o činu, který má významné místo v dějinách druhé světové války: o atentátu na nejvyššího představitele nacistické moci v českých zemích, zastupujícího říšského protektora SS Obergruppenführera Reinharda Heydricha. Podává široký obraz této události a pokouší se o postižení nejrůznějších souvislostí. Zvlášť sugestivně pak zachycuje závěrečný hrdinský boj parašutistů v kostele v Resslově ulici v Praze. (Bontonfilm)
(více)Videa (1)
Recenze (394)
"Vzdejte se, nic se vam nestane!" "Vzdejte se, nic se vam nestane!" Kamarádi, vzdejte se, boj je marn !? Kluci to byl Karel Čurda, ta krysa! Nikdy! Tak po této odporující a obranyschopné větě jsem měl ještě dlouho po tomto filmu, který se mi mimochodem nesmazatelně vryl do mojí mysli, velice tíživé a utiskujicí pocity. Kdo neviděl, tak neví o co opravdu přichází, mrazivá atmosféra hrůzy strachu, represí a já nevím čeho všeho v tomto výborném "černobílém" dramatickém filmu z období protektorátu Čecha a Morava. Opravdu pečlivá realizace, a snaha o věrnost dobových reálií pojatá v širších politických a historických souvislostech. To byla známá operace Anthropoid. A všichni víme jak se to stalo, kde a kdy se to stalo, kdo to všechno schvaloval, co nato prezident Beneš, co Anglie a Amerika, odkud byli naši výsadkáři i jaké neblahé následky to mělo na náš národ jako takový? Pravá jména, atentátníku-výsadkářů tu tedy nenajdete jelikož byla pozměněna a uvedena pod jakýmsi mi krycími jmény,které jim byli určeny už už ve VB a na něž jim byly vystaveny jejich osobní doklady nutné k přežití v protektorátu Čechy a Morava. Takže žádného Kubiše, Gabčík nebo Valčíka tu nenajdete. Místo těchto jmen se nám tu představí nadporučík Král, rotmistr Strnad zvaný Ota, rotmistr Vyskočil zvaný Zdeněk, nadporučík Sedlák, a rotný Karel Vrbas (Čurda). Velice dobrý film (povedená rekonstrukce), s období Heydrichiády podobně jako třeba Vyšší princip a asi nejlepší v celé Sequensovi režijní filmografii, který byl ve své době navíc ověnčený hned několika významnými cenami. Určitě za 4*, a to nejen za silnou scénu odporu v podobě jedinečného hrdinství a vlastenectví v kryptě kostela sv. Cyrila a Metoděje. ()
Mrazivý, výborně natočený černobílý film, trochu méně akční, s výbornou kamerou. Pro Čechy skoro povinnost ho znát, ostatně "Fstejte se, nyc se fám néstané!" dostatečně zlidovělo a jako kluci jsme to používali při hraní na vojáky. Vidět přední české herecké bardy jako mladíky taky nebylo k zahození. Ukázka: http://www.youtube.com/watch?v=of8EI7RFVKY ()
Před několika lety jsem se vcelku intenzivně zajímal o dějiny, speciálně o období druhé světové války. Když jsem si procházel její milníky, tak mě zaujal především atentát na Heydricha (nejen proto, že to bylo vlastně poprvé, co se Češi nějak "oficiálně" vzepřeli protektorátu, ale taky proto, jaké to mělo následky) a tak jsem si sehnal knížku Atentát na Reinharda Heydricha od Miroslava Ivanova, kterou doporučuju všem, kteří se o toto období zajímají. Protože v té knížce je opravdu vše - od svědectví různých lidí, kteří popisovali, co zrovna dělali, když se to stalo a hlavně co se poté dělo, až po přípravy na atentát a smutný konec v kostele. Tento film mi právě tu knížku připomněl v tom, jak byl opravdu skvěle natočen s citlivostí pro detaily a hlavně s pány herci jako Brzobohatý či Vinklář. Plný počet dávám bez váhání, protože film je opravdu temný a nic nepřikresluje. ()
Na to, do jakých podrobností se Sequens snaží o historickou autenticitu, některé náležitosti a fakta trestuhodně pomíjí, tu s manipulačním efektem, tu s dramatickým ochuzením (na což mě svými komentáři upozorňují Enšpígl a Kulmon). Vysvětlení se nabízí dvojí: jednak omezenost dějových prvků kvůli soustředění na samotnou legendární akci, na její „cíl“, nesmírně tíživou atmosféru a zvláště konec parašutistů – což provedeno skvěle. Za druhé – a to je povážlivější – snaha co nejčernobíleji ukázat český lid jako národ odbojářů, v němž se sem tam vyskytli „zrádci“ (v tomto případě jsou vyjímky z pravidla pro jeho potvrzení zcela nezbytné): Čurda je jasný od první vteřiny jak Jidáš v evangeliu (a deset miliónů je pro Sequense stejně důležitých jako pro svatopisce třicet stříbrných). Heydrich je proveden skoro až přízračně - něco mezi smrtkou, upírem a fantomasem – bez ironie, je to dost výstižné (zajímavá je i postava jeho pobočníka Jakobiho, jakož i smuteční průvod s bonusem v podobě Himmlera). Jinak skvělý dojem trochu kazí, že spíše než jako nejnebezpečnější muž Třetí říše a ideální Hitlerův nástupce je Heydrich představen coby zákulisní intrikán (což nemusí odporovat skutečnosti a může být vhodným doplněním obrazu, ale těžiště této postavy by mělo být jinde; téměř celý prostor „Heydrich při díle“ zde zabírá causa Canaris, která navíc vyznívá dosti jalově a je jen příležitostí pro účelové dialogy); a jestli celá historka s gestapákem Görkem je pravdivá, tak se obávám, že by si se zastupujícím říšským protektorem poradil i Honza Zeman. Účelově efektivní, přepjatě vymazlenou typologičnost ostatních postav (včetně obsazení, zvl. Brzobohatý, Mrkvička, Moučka, ale i nemluvící matka odbojářka) nemohu nechat bez obdivu, jakkoli namnoze nejde ani tak o „psychologický“ či jiný typ, nýbrž o velmi subtilní socrealistický „prototyp“ - srov. zvl. toho Moučku nebo matku (ale na druhé staně si také všimni v úvodu zatčeného německého plukovníka, zvláště jeho mazáckého gesta po spatření Görkeho spolupracovníků – toho bych se nadál spíše v mnohem mladších amerických filmech s třetiříšskou tématikou, stejně jako celého pojetí prvku „Canaris“). Tvůrce Majora Zemana se v tom všem nicméně nezapře, zvláště v kombinaci s dějinně instruktážními dialogy (a obzvláště těmi v němčině, jejichž rádoby rafinovanost je začasté k smíchu). Vcelku na Sequense dost dobrý. Konečně jsem si zřetelně uvědomil, co mají Major a Hříšní lidé společného: Důraz na „atmošku“ je v Atentátu ještě silnější a chytlavě-z-cesty se tu naštěstí neblábolí tak zběsile jako v obou seriálech. Hmatatelné napětí, solidní působivé scény, pěkné záběry. (Už pouhé celkové pohledy na Prahu jsou, ač zdánlivě rutinní a primitivní, náladově velmi působivé.) V nějakých čtrnácti letech na mě film Atentát silně zapůsobil, napodruhé už jsem se do toho jaksi nedostal. Hned ta Osudová v úvodu, která mě tehdy zajisté patřičně naladila, nyní naopak předem obrací mé oči v sloup (aspoň po těch čtyřech výstřelech v samotném závěru si ji mohl tvůrce odpustit). Chyba je ovšem i v mém přijímači: zatímco tehdy jsem čistým zrakem přijímal národní epos, dnes mi překáží kritické oko amatérského čsfd komentátora. Přese všechno lze Atentát považovat za hodnotné, „reprezentativní“ ztvárnění jedné významné, mimořádně dramatické a exponované události našich moderních dějin, neodmyslitelně spojené s osobním hrdinstvím a mučednictvím konkrétních lidí. Nenásilné, avšak důrazné a efektní naznačení pochybnosti celé akce (bez rozsouzení) rozhodně patří k jeho kladům. Nakonec, i kdyby pro někoho bylo na tomto filmu všecnhno špatně, vždy ho může sledovat přinejmenším jako precizní „kolorit“ na pozadí neuvěřitelné, leč autentické, přízračně historické hlášky, která diváka zmrazí jeho vlastním smíchem: „Fsdejte se, nic se fám nestane!“ () (méně) (více)
Bezkonkurenční věc. Pro mě osobně naprosto realisticky natočená, a to od začátku, od Beethovena, až do konce v kostele a kryptě pod ním... Čurdovo volání: "Kluci, vylezte, nic se vám nestane. Mně se taky nic nestalo!" mi v hlavě znělo dlouho. Zkrátka válečný film, který je nejlepší z českých, a směle se může měřit se zahraniční konkurencí. Kam se na Sequense hrabe Vávra - takovou atmosféru už nikdo neudělá. ()
Galerie (23)
Zajímavosti (42)
- Jako poradci, zejména pro scény výcviku v Anglii, působili Rudolf Pernický a Rudolf Krzák, bývalí skuteční parašutisté a instruktoři. (alonsanfan)
- Nápad vyplavit obléhané parašutisty z kostelních krypt nevzešel z hlav esesáků, ale navrhli ho pražští hasiči. (raininface)
- Jozef Gabčík byl ve skutečnosti prvním, kdo střílel na auto samopalem typu Sten britské výroby, který se mu ale zasekl. Auto v tu chvíli zastavilo, Jan Kubiš okamžitě hodil na vůz granát, měl rovněž smůlu a minul, ale šrapnely zasáhly vozidlo a Reinharda Heydricha zranily. Zranění ho sice neohrozilo na životě bezprostředně, ale za několik dní podlehl infekci. Potvrzuje to i oficiální policejní zpráva pro německé gestapo v Praze, která se našla po 73 letech v státním Archivu bezpečnostních složek v Praze. (Piri)
Reklama