Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Václav PazderníkHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Jiřina Švorcová, Bohumil Švarc st., Otakar Dadák, Věra Kalendová, Jaroslav Seník, Vladimír Hlavatý, Ella Nollová, Antonín Šůra, Jaroslav Lokša (více)Obsahy(2)
Vlasta Tomešová se vrací ze stavby mládeže do rodné vsi rozhodnuta stát se traktoristkou. Její otec jako jeden z mála nevstoupil do zemědělského družstva a dceřin plán odmítá. Tomeše ovlivňuje a bezohledně zneužívá nejbohatší sedlák ze vsi Fulín. Vlasta i za cenu konfliktu s otcem nastupuje do traktorové stanice. Garážmistr Karásek má námitky, protože i jeho vlastní žena se emancipuje. Vlastino přátelství s traktoristou Oldou přerůstá v láskyplný vztah. Vlasta se stává traktoristkou a má před sebou první důležitou orbu - právě u Fulína. Zlomyslný kolega Pepek jí však tajně vypustil naftu a Vlasta uvízne na poli. Fulín situaci využije a odmítne Tomešovi půjčit slíbený pár koní. Vlasta s pomocí přátel v prodloužené noční směně zorá otcova pole. Tomeš už pochopil Fulínovu zákeřnost a poté, co se smířil s dcerou, vstoupí do družstva. Vlasta přesvědčí družstevníky o nutnosti scelit malá políčka. Nakonec se všichni zúčastní slavnostního rozorání mezí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (65)
Tento snímek mě docela překvapil. Po přečtení zdejších komentářů a hodnocení Cesty ke štěstí jsem čekal, že to bude naprostá tragédie, ale ono to bylo docela koukatelné. Pravda, není to žádné extra dílo, je to nasycené budovatelskou euforií padesátých let, je to ideologické, ale je to i vtipné a z dnešního pohledu dojemně komické a poučné. Navíc Jiřina Švorcová hraje svou roli traktoristky velmi dobře a to samé platí o komické roli Rudolfa Deyla, který dostal ve filmu poměrně velký prostor. Například pasáž, kdy ukazuje traktoristce Vlastě halu s traktory a podává k tomu odborný výklad: "Tohle je traktor. To je taky traktor, ale menší. Tady je zase traktor, ale jinej ..." mě docela pobavila. Kdybych měl tento film s něčím srovat, tak se mi zdá, že hodně blízko k němu má například snímek Dovolená s Andělem. Milovníky historických strojů pak Cesta ke štěstí určitě potěší velkým množstvím dobové zemědělské techniky, ať už se jedná o ony klasické otevřené Zetory a nebo pásové Stalince :-) ()
hm, tak cílová skupina jasná - nevzdělaná, spíše tupá lůza z venkova a účel: trošku pomoc a obhájit a zpropagovat tu kolektivizaci a budování družstva - kolektivizace hrou, teda né, pardon..ale tak ten uměle přiživovanej enthusiasmus/euforie, je to tak trochu bizarně fascinující, s odstupem času - nemrazí(nj, to nehorázní zlehčení..hehe), tak bohužel jsme se přeorientovali na východ, ano, jak někdo zmítil je to vlastně docela dobrá taškařice, Jiřina Švorcová vždy ta nejnadšenější - vždyť ona ani nemusela hrát, nj, řikám si, kde se to v těch ženách někdy bere, ta zapálenost pro věc(nechci řikat fanatismus), né, žít v Německu, určitě by nebyla tak nadšená pro..... :), no, rozorání mezí - koho by to napadlo, že to neni ten nej nápad, no, jistě někoho jo, ale víte co...ale tak nějak si řikám, že to až tak strašný nebylo, tyhle lidi asi byli štastný, jen pár trošku bystřejších individualistů ne..(no...ironie.....smutná..), trandit na zetorech(žena a traktor - sovětská móda, tj..), ale když ten film na odpad není, je to méně známá podprůměrná záležitost.....ale když.....už je tu tolik odpadů.....když dám 5 - někdo si bude myslet, že sem mladej levičák, tak já dám teda jednu. ()
Stačí si přečíst obsah, a každému ihned musí bejt jasný, jak je tou komunistrickou propagandou film nasáklej. Vydržel jsem se an to dívat asi dvacet minut a měl jsem dost. ()
"A stejně budu traktoristkou...!" :-) ()
K tomuto filmovému maléru se rozepisovat je ztrátou času. Jiřina Švorcová kladla základy své další, nejen filmové kariéry. Vytváří dojem, že tomu co hraje bezmezně věří. Rudolf Deyl si to musel také protrpět, ale jako jediný bez ztráty kytičky. ()
Reklama