Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Jiří ŠámalHudba:
Karel MarešHrají:
František Němec, Daniela Kolářová, Luděk Munzar, Ladislav Frej st., Rudolf Jelínek, Jevgenij Žarikov, Vilém Besser, Petr Svojtka, Libuše Geprtová (více)Obsahy(1)
Je zima roku 1944 a blížící se konec války začínají pociťovat i lidé v jednom protektorátním maloměstě. Zde v místní nemocnici působí lékařská autorita – primář chirurgie Jan Kodet (F. Němec). Stejně jako mnozí i on není žádným hrdinou a snaží se věnovat pouze své profesi a problémům se vyhýbat. Jednoho dne potká na cestě domů starého známého Brázdu (L. Frej), který unikl ze země v roce 1939, a žádá jej o pomoc – jídlo, obvazy, potravinové lístky. Když pak Kodet přijde domů, ve schránce nalezne leták s provoláním k lidu českému a obává se, jestli se nestal obětí provokace – nebo spíše léčky. Ze strachu tak provolání raději odnese gestapu. To, že se kolem budovy pohyboval, se ale brzy rozkřikne a lidé z jeho okolí jej mají za kolaboranta. Po této návštěvě totiž nechalo gestapo zatknout pět lidí včetně jeho kolegy. Brázda se poté Kodetovi opět ozve, nyní ale přes řidiče sanitky Františka (R. Jelínek), co na řeči o kolaborování nevěří. Kodet, který si stále není jistý, jestli Brázda není jenom další volavka, či skutečně stojí na straně odboje, je postupně tlačen ke zdi a jeho rozhodnutí jej i jeho ženu Helenu (D. Kolářová) může poznamenat po zbytek života. A aby to bylo ještě horší, věnuje mu značnou pozornost také místní šéf gestapa Baumann (L. Munzar)... Snímek Jiřího Sequense z roku 1981 podle stejnojmenné novely Otakara Chaloupky byl vyznamenán zvláštní cenou poroty na Mezinárodním filmovém festivalu v Moskvě. (Česká televize)
(více)Recenze (80)
FIlmy Jiřího Sequense mají společné především to, že dokáží diváka během pár minut bez obtíží přenést do doby, ve které se odehrávají. Nevím, jak to dělal, ale na atmosféru byl tento režisér skutečný machr. A když navíc dostal do rukou sice jednoduchý, ale dobře napsaných postav plný scénář, a když měl štěstí na herce, vznikalo leccos dobrého. Stejně tak tomu bylo i v případě pohříchu málo známého snímku Ta chvíle, ten okamžik. František Němec v titulní roli nemá chybu, Daniela Kolářová rovněž (navíc mám pocit, že jí to nikdy neslušelo víc než tady), Rudolf Jelínek hraje opět sympatického zemanovského Jirku Hradce, jen se jinak jmenuje... A pak je tam pochopitelně Luděk Munzar coby uhrančivý esesák, který dokazuje, že pro záporné postavy se snad narodil. To, že velkou roli v příběhu sehráli hrdinní komunističtí odbojáři, jsem překousl. Jediné, co mi ve filmu chybělo, byla hudba od Sequensova dvorního skladatele Zdeňka Lišky, který už byl ovšem v době jeho vzniku těžce nemocný. ()
Kolaborant alebo hrdina, na to si v každom momente filmu môžeme odpovedať nejako inak, a v tom je čaro tohto filmu. Predstavuje depresívnu atmosféra konca vojny, keď je výsledok jasný, ale nie až natoľko, aby sa ľudia nebáli. Aj ja sa pripájam ku kritike oficiálneho obsahu, keďže jeho autor film nepozná a dokázal v jedinej vete vytvoriť obsah, ktorý je zároveň chybný, zavádzajúci a spoilerujúci. ()
Velice silný a mocný zážitek!! Nebál bych se říci, že pro Františka Němce by to klidně mohla být životní role. S Danielou Kolářovou spolu tvoří manželský pár, který je v tíživé protektorátní době vystaven převelice těžké zkoušce. Z šéfa gestapáku v podání Luďka Munzara přímo čiší obludná hrůza. Atmosféra by se dala krájet, napětí se stupňuje s každou přibývající minutou. Hudbu Karla Mareše snímek zlověstně podbarvuje tísnivým a skličujícím dojmem, ta klavírní melodie je úchvatná. Tohle je drámo s velkým D. Kvalitativně srovnatelné s nejlepším filmem Jiřího Sequense a tím je Atentát. Jiří Sequens naštěstí vynechal bolševickou propagandu a staví zejména na budování strachu a vykresluje psychologii a charaktery jednotlivých postav. Kromě zmíněných herců se bezchybně předvedli i Vilém Besser, Josef Vinklář, Rudolf Jelínek, Ladislav Frej, Libuše Geprtová. Mazec!! ()
Dilemata a zásadní otázky řešené za dob protektorátu. Co všechno byla/je provokace, kdo je kolaborant, kdo vlastenec, kdo obyčejný zbabělec. Primář městské nemocnice dostane do schránky vlastenecky laděný leták. Po dlouhém uvažování se rozhodne odevzdat ho Gestapu. Tím se spustí kolotoč nepříjemných událostí, které mohou kdykoli skončit tragicky. ()
Velice silné psychologické válečné drama z protektorátu volně upravené podle skutečného příběhu a knižní předlohy. Výstižné obrazy 'českých povah" a současně skvělý dramatický příběh nejenom o tom, kde jsou hranice statečnosti i hrdinství. Výborná atmosféra filmu zdůrazněná filmovou hudbou i kamerou a důkladně okořeněná skvělými hereckými výkony obzvláště Františka Němce, Luďka Munzara, Rudolfa Jelínka, Daniely Kolářové, ale "co hrát" má i hodně dalších. Spolu s "Atentátem" asi nejsilnější film režiséra Sequense, který ani po letech neztrácí nic ze své působivosti a u diváka zanechá nesmazatelnou stopu. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (2)
- Petra Svojtku (MUDr. Valsa) v postsynchronech namluvil Jan Hartl. (Kubeska)
Reklama