Režie:
Frank WisbarScénář:
Frank WisbarKamera:
Helmuth AshleyHudba:
Herbert WindtHrají:
Joachim Hansen, Wolfgang Preiss, Carl Lange, Horst Frank, Peter Carsten, Richard Münch, Gunnar Möller, Ernst von Klipstein, Alexander Kerst (více)Obsahy(1)
Nákladný německý film sleduje šest měsíců v životě jednotky mladého plukovníka Wisse, který stále intenzivněji zjišťuje nesmyslnost války a hrůznost nacistické ideologie. Před německými vojáky však stojí rozkaz od samotného Vůdce – za každou cenu dobýt Stalingrad. Město, které Hitlerovi leželo v žaludku snad ze všech nejvíce, však statečně odolává a plukovníkovi je čím dál tím více jasné, že nadcházející zima bude jeho poslední. Silně humanistický film vyniká strhující autenticitou a jako jeden z mála německých snímků se nebojí ukázat hrůzné nacistické činy v jejich realistické podobě. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (33)
Na dobu, kdy byl film natočen, o jaké události byl natočen, přes drobné nedostatky, se jedná o velmi podařený film a je o to cennější, že je z německého pohledu, a zachycuje i rumunskou armádu. Škoda jen, že ve filmu chybí německá technika, která je veskrze doplněná pouze autentickými dobovými záběry. Absence krve, dnes nemyslitelná věc ve válečném filmu, nevadí. Na můj dojem z filmu to nemá vliv. Film přináší pohled na situaci mužů, jakou si nikdo z nás nedovede představit. Klepu se, vehnal mi slzy do očí. ()
Výborný německý černobílý film z r.1959 z pohledu německých vojáků a důstojníků na celé dění tenkrát v r.1942 u Stalingradu. Otevřeně se zde snoubí kritika na Hitlerovo vedení války se zoufalou situací obyčejných vojáků, kteří nejen že nebyli připraveni a vybaveni na krutou ruskou zimu, ale navíc začali přemýšlet o své bezvýchodné situaci v cizí zemi a ptají se : "Co zde chceme ? Ani se nedivím, že nás ženou jak prašivé psy..." Na to, že je film černobílý a starý půl století, může se směle postavit ke svým slavnějším barevným filmovým "potomkům". ()
Jak viděli tvůrci Stalingrad a patrně nejslavnější bitvu druhé světové války? Po svém, jak jinak. Co se taky dá čekat od hraného filmu, který může jen vybrat jistý úhel pohledu na osudy hlavních hrdinů v dějišti velké bitvy? S využitím tehdejších filmových možností je film z jedné strany více věrohodný, neb se musel používat kompars a hodně dobových uniforem a kostýmů, což má ale divák obvykle na háku a sleduje hlavní tok příběhu, což je druhá, ta hlavní stránka filmu, a ta působí na lidi, diváky. A svým způsobem je to bizarní, neb film vyhrává u lidí, na které nejvíc zapůsobí a díky tomu ho pak hodnotí jako dobrý či špatný...A tak se vydělává na tom, jak kdo umí realitu přetvořit pro lidi, kteří na to chodí už jako na kulturu, ne jako na dějinný zápas... Ale vše je tak jak je, jinak to být ani nemůže, takže čemu se vlastně divit? A přece tehdy se koukalo na tyhle filmy ještě i z pohledu socialistické ideologie, a dneska už žádná ideologie nad námi nevisí, tedy pokud si ji nad sebe nepověsíme sami... ()
Typicky dobově akčně okoralé, přesto velice zajímavé, především díky příběhu, který se táhne přes všechny významné dobové historické události, které nakonec vedly k oněm hrozivým Stalingradským číslům. Veškeré menší historky, včetně klavírní scény, se prý skutečně udály a jednotlivé podrobnosti věrně kopírují historická fakta. To vše obestřeno v relativně ideologicky prosté, spíše dokumentární formě, což je sympatické… ()
Zajímavý pohled na Stalingrad z německé strany, kde tvůrci ukazují, že i mezi vojáky wehrmachtu byli lidé, kteří měli dost všech těch propagandistických hlášení, jelikož syrová realita v matičce Rusi jim otevřela oči. Přesto však tvůrci nesklouzli k idealizaci Němců a pohled je neutrální, uvěřitelný a takřka autentický. ()
Galerie (25)
Photo © Deutsche Film Hansa
![Psi, chcete žít věčně? aneb Peklo u Stalingradu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/564/161564335_4f53b9.jpg)
Zajímavosti (5)
- Natáčanie filmu prebiehalo v meste Göttingen v Dolnom Sasku. (Jello Biafra)
- Pri natáčaní boli namiesto nemeckých vojnových samopalov MP-40 použité ich povojnové juhoslovanské kópie M56. (Jello Biafra)
- Názov filmu je odvodený od výroku pruského kráľa Fridricha II. Veľkého svojim vojakom v bitke pri Kolíne (1757): „Vy prasce! Čo chcete žiť večne?“. (DJW)
Reklama