Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Affonso BeatoHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Cecilia Roth, Marisa Paredes, Antonia San Juan, Penélope Cruz, Fernando Fernán Gómez, Carmen Balagué, Pedro Almodóvar, Cayetana Guillén Cuervo (více)Obsahy(1)
Řekové říkají, že jenom ženy, které omyly své oči pláčem, mohou vidět jasně. Pro Manuelu toto přísloví neplatí. Té noci, kdy auto srazilo jejího syna Estebana, pláče, až jsou její oči úplně suché a současnost i budoucnost splývají ve vzdálené temnotě. V hlavě se jí promítají poslední zápisky jejího syna. „Dnes ráno jsem prohlížel máminu ložnici, až jsem našel svazek fotografií. Všechny byly v půli přestřižené. Předpokládám, že tam byl můj otec. Mám ten dojem, že právě tato půlka v mém životě chybí." Matka mu nikdy neřekla, kdo byl jeho otec... ovšem hledat v Barceloně muže jménem Lola není vůbec snadné... (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(více)Videa (1)
Recenze (292)
Neveselý film o neveselých životech lidí, kteří za žádnou cenu nemíní smutnit. Vše je podáno bez skrupulí, takže divák občas klopí oči studem. Pedro Almodóvar, to je sázka na jistotu, jeho filmotéka se tu slušně červená. Trošku chaos v těch jménech, puritánům možná nemusí úplně sednout problematika drogově závislých prostitutek a transvestitů, ale to už je jejich problém... ()
70% - Skvělé herecké výkony a Almodóvarova řemeslná zručnost jsou hlavními klady tohoto posmutnělého filmu. Vzhledem k jeho vážné povaze mě ale naivně laskavý svět, do kterého je depresivní příběh zasazen, příliš nepřesvědčil. Vše o mé matce pro mě není ani tak o kvalitě, jako o vkusu. A na můj vkus se film drží příliš při zemi, co se týče hloubky, do které se rozhodl vypustit sondu (do psychiky žen, matek…). Částečně to dohání za vlasy přitaženým prostředím, a to mě připravovalo o dojetí v místech, kde se autoři očividně snažili o citové zemětřesení. Hlavně mi však unikla ona myšlenka o matkách a mateřství… Patrně si pod těmito pojmy představuji něco jiného, než co mi scénář nabídl. Podivný, a v mnoha ohledech neuvěřitelný film o ženách (s minimální účastí mužů), je přesto poutavý od začátku do konce, a celá ta kritika je pouze vysvětlení, proč nedávám plný počet tak kvalitnímu snímku. ()
Almodóvar je zřejmě právem oblíbený a respektovaný. I toto je takový pěkný film, plný zajímavých postav, dialogů a událostí… --- A teď pro změnu zkusme vidět pouze kostru příběhu: Matka ztratí dítě. Vydá se na cestu. Potká lidi, sblíží se s nimi, a někteří se zapletou s drogami a prostitucí tak vhodně, že umřou. Matka tak získá nové dítě. Opona. --- Jestli to náhodou není recept na úspěch. Něco tisíckrát profláknutého se vezme jako základ a navlečou se na to módní kostýmy. Například silikonové. ()
Příběh matky, která pro své dítě podstoupila a obětovala v podstatě vše. Opustila muže, aby malého Estebana uchránila pravdy i negativních vlivů jeho otce. Opustila celý svůj dosavadní život, aby začala jinde a od začátku. Esteban se s otcem nikdy nesetkal. Přesto právě jemu patřily poslední řádky deníku, který si celý život psal. A tak jeho matku čeká ještě jedna oběť. Možná ta největší. Znovu najít jeho otce, aby mu mohla říct, že jejich syn zemřel. Opravdu silný příběh a úžasně přesvědčivé herecké výkony. ()
Pedro točí filmy zaplněné "podivnými" lidmi. Prostitutky, travestité, HIV pozitivní, lesbičky... Přesto a pro mnohé jistě překvapivě to není jakýsi podivný výstřední svět nenormálních lidí, ale právě naopak, svět v němž se odehrávají příběhy svým způsobem archetypální a hluboce lidské. Almodóvar rozumí ženám a ženskému světu jako málokterý jiný režisér. Naopak nepřekvapí, že v jeho filmech takřka úplně chybí muži, respektive hrají role pouhých statistů, neboť mužský svět je Pedrovi evidentně něčím zcela cizím. Není to ovšem chyba nebo nevýhoda (tedy alespoň ve filmu ne) je to především velmi osobní výpověď... Samozřejmě by se dalo dlouho debatovat o zákonitostech vývojové psychologie, o absenci mužských vzorů, o tom, jestli Pedro vnímá ženský svět jako úplný, nebo naopak jako svět, v němž něco důležitého zcela absentuje, nebo třeba o tom, nakolik je Almodóvarův svět reálným světem a nakolik je naopak zidealizovanou pohádkovou vizí. Každopádně soudím, že stojí za to nechat se do tohoto světa vtáhnout, rozhodně totiž neublíží... 95% ()
Reklama