Režie:
Vladimír SlavínskýScénář:
Vladimír SlavínskýKamera:
Ferdinand PečenkaHrají:
Adina Mandlová, František Paul, Zdeňka Baldová, Oldřich Nový, František Kreuzmann st., Jaroslav Marvan, Světla Svozilová, Bedřich Veverka, Raoul Schránil (více)Obsahy(1)
Sympatická dívka Julinka Svobodová (A. Mandlová) pracuje jako řadová úřednice u importní firmy Hrubý a syn. Bydlí v podnájmu ve stejném domě jako ministr obchodu dr. Horák (J. Marvan). Ten ji jednou náhodou z vrozené galantnosti sveze výtahem. Aniž to oba tuší, v domě se hned rozkřikne, že pan ministr je do Julinky zamilovaný a že s ní má poměr. V té době se proti firmě Hrubý a syn objeví v novinách pomlouvačný článek. Pan Hrubý mladší (O. Nový) se rozhodne využít domnělé Julinčiny známosti. Jmenuje ji svou sekretářkou, zvýší jí plat a hlavně ji požádá, aby se u ministra přimluvila. Julinka se mu marně snaží vymluvit, že se s dr. Horákem zná jen od vidění, šéf ji ani nepustí ke slovu. Shodou okolností však ministr zasáhne ve prospěch firmy. A tak se Julinka proti své vůli stane „obětí“ zvláštní pomluvy, která tentokrát nemusí uškodit, ale naopak pomoct chudé dívce ke štěstí… (Česká televize)
(více)Recenze (106)
♫♫ Pak nechám si zahrát, písničku svou, o štěstí, o lásce, o očích dvou. To ale musí být, jen oči tmavohnědé, ty nikdo nedovede, víc míti rád. ♫♫ Strašně milá komedie, ve které Adina Mandlová a Oldřich Nový sice excelují, ovšem zároveň nepustí jeden druhého ani ke slovu, plus se pochopí až na úplném konci :) Líbí se mi však role Marvana, který za celý film neřekne ani pět vět. A přitom se celé tohle svízelné a zmatené, avšak současně, v tu samou chvíli skvěle eskalující neporozumění mohlo vyřešit již na začátku. Film na mne však definitivně nepůsobí jako nějaký slabší kousek z protektorátních snímků, ba naopak. Působí přesně jak jsem očekával - skvělým osvěžujícím způsobem, vyvolaným skvělou hlavní dvojicí Novým a Mandlovou. 5/5 ()
Překvapivě jedna z těch nudnějších romantik naší předválečné éry opět variující provařené téma klepu nabývajícího celospolečenských rozměrů. Oldřich hraje svůj zaběhlý standard a Adina je sice náramně milá, půvabná a roztomilá, ale od doby, co mě úplně odzbrojila v Šťastnou cestu, mám mnohem raději její melancholičtější, psychologičtější podobu. Slavínského tvorba evidentně jde nejspíš nějak mimo mě. ()
Film s úžasnou prvorepublikovou atmosférou (ač byl točen až za války) a velmi moderním pojetím. Často mi to připomělo některé zánovní americké romantické komedie. Oldřich Nový a Adina Mandlová jsou okouzlující jako vždy. Navíc je ve filmu spousta naprosto dokonalých hlášek, gest a jiných detailů, ze kterých jsem byl úplně nadšen. Bohužel stejně tak je ve filmu dost klišé, nedodělků a takových trapných chvilek (přičemž by stačilo třeba o pár vzeřin zkrátit některé záběry a bylo by to mnohem lepší). Rovněž některé herecké výkony jsou také tragické, především u vedlejších rolí, ale bohužel se to týká i třeba postavy tatínka a tam už to vadí. ()
Nenáročná a zábavná romantická komedie se špetkou zdravého národního uvědomění. Nenáročný až naivní příběh, založený na klevetech, příjemné herecké výkony ať hlavních, či vedlejších postav. A tak i přes počáteční nedorozumění, vztah mezi velkoobchodníkem Janem Hrubým (dobrý Oldřich Nový) a jeho zaměstnankyní Julinkou Svobodovou (Adina Mandlová) nabírá očekavaný směr a tím vše směřuje ke šťastnému konci. Další zajímavé postavy: Hrubého roztomilý otec (Franta Paul) a jeho upovídaná a zvědavá maminka (Zdeňka Baldová), svědomitý prokurista (dobrý František Kreuzmann), drbající švadlena a bytná Julinky Pokorná (Světla Svozilová), "italští" bratři Rosůlkové (Václav Vydra a Vladimír Řepa), Hrubého rozverný kamarád Mirek (Bedřich Veverka), a samozřejmě pan ministr Novák (Jaroslav Marvan). Příjemně nenáročná komedie o tom jak chudá dívka ke štěstí přijde, navíc i k bohatému a uznávanému muži. ()
Sice se u toho člověk moc nezasměje (což by podle mého názoru u komedie neškodilo), nicméně aspoň je děj celkem zajímavý a 88 min uteče jako voda. Úsměvné jsou scénky z hospody, to mě vždy pobaví, když ve starých filmech zpívají písničky "operní" zpěváci, u lidovek je to ještě vtipnější. Jak říkala Pytlákova schovanka "mám jen takový neškolený hlásek". ()
Reklama