Režie:
Nicholas RentonScénář:
Andrew DaviesHudba:
John E. KeaneHrají:
Justine Waddell, Bill Paterson, Francesca Annis, Keeley Hawes, Tom Hollander, Michael Gambon, Penelope Wilton, Barbara Flynn, Iain Glen, Ian Carmichael (více)Epizody(4)
Obsahy(1)
Dramatická TV série z produkce BBC. Jako malé děvče prožila Molly Gibsonová, dcera váženého lékaře, zvláštní setkání se vznešenou paní Kirkpatrickovou. Když se její ovdovělý otec rozhodne znovu oženit a jeho vyvolenou je právě tato dáma, tuší Molly, že to nebude mít jednoduché. Nové události ale brzy zcela zaměstnají její mysl – na návštěvě u známých, kam ji otec poslal, aby ji uchránil od zájmu mladých mužů, je velmi přitahována jejich synem Osbornem… (oficiální text distributora)
(více)Recenze (26)
Vynikající čtyřdílný miniseriál, který stojí za více než jedno shlédnutí, výborné herecké výkony snad všech hlavních postav v čele s Justine Waddell jako Molly, která předvádí opravdu mistrný výkon. Věrohodně vykreslená atmosféra doby a dokreslující nadsázka a propracovanost charakterů vše jenom podtrhuje, ještě že BBC převádí knihy literárních klasiků 19. století (v tomto případě Elizabeth Gaskell, škoda její knihy zatím v češtině nevyšly (duben 2010) až na jediný román - Mary Bartonová, ten se ale velmi těžko shání a nově také na dvě kratěší díla v jedné knize - Alice a její muži a Hříšná Lizzie) na plátno s takovou noblesou. Smekám a kdykoliv se podívám znovu a ráda. 100% ()
Kostýmní vztahovky jsou poměrně specifický žánr, jehož historie je poměrně dosti spjatá s Británií, a Viktoriánským obdobím. Základem tohoto žánru jsou dobře napsané postavy a dobové příběhy, převzaté zpravidla z nějakého literárního díla. Musím říct, že u Elizabetk Gaskell a adaptace její literatury mě více zaujal Cranfoord, který splňoval dříve napsané podmínky o kvalitním díle tohoto žánru. U Manželek a dcer mi příjde, že je všechno nastaveno podle plánu, krásné kostýmy, dobová atmosféra, kouzelné exteriéry...Ale prostě ten příběh a postavy se mi nedokázali dostat pod kůži, a to je pro mě u tohoto žánru zásadní problém. ()
Kostýmní série z viktoriánského období Angličanům jdou. Konec konců, je to jejich nejslavnější éra. Příběhy žen, které se musí uplatnit ve společnosti, která pro ně nemá jiné uplatnění než jako pro manželky a matky (bavíme se o vyšší vrstvě) vždycky přináší zajímavé pnutí, jak se to těm z hrdinek, které přemýšlejí a nespokojí se s pasivní rolí, podaří. Osudy zvídavé, laskavé a inteligentní Molly, její povrchní zlé macechy a povrchní avšak nikoliv nutně záludné nevlastní sestry přinášejí obvyklou motanici vztahů a obvyklé konce. Příjemná podívaná bez větších ambicí. /7. 7. 14./ ()
Těžko říci, zda je příběhem lepší Cranford či Manželky a dcery, obojí z pera Elizabeth Gaskell. Možná se vůbec nedají srovnávat, protože Cranford je o starých dobrých mravech, které rozpráší stavba železnice, na druhé straně v Manželkách a dcerách zde máme klasickou dobrotivou čistou Molly a nástrahy světa. Velice mi svojí povahou připomněla Fanny Priceovou v Mansfield Park, možná za to může i fakt, že i tady hlavní mužský hrdina má celou dobu ženskou hrdinku za svoji sestru a téměř pět minut před dvanáctou pochopí, že ji miluje... Sice hodně předvídavé, ale herecké výkony, prostředí, zápletka, to vše člověka potěší. Dvě postavy stojící na ulici za naprosto úžasného lijáku, dokonalé. Elizabeth Gaskell si uměla vyhrát s postavami stejně dobře jako Jane Austen a tvůrci uměli tyto postavy dobře "obléct" těmi správnými herci. Poznámka na závěr- s Hyacintou Gibsonovou bych asi dlouho nevydržela a divím se, že ji neposlali zatlučenou v bedně někam hodně daleko. Zůstane to aspoň v mých představách :-). ()
Předem jsem rád, že zdejší komenty nelhaly a potvrdilo se to, že zde Gaskellová není tak likvidační (jako např. v Cranfordu) co se týče jejich postav, jako jinde. Nechtěl bych, aby mi pol. postav zemřela už v pol., nebo tak. Když ono je to tak těžké, něco vytýkati takovéto (jak jinak) špičkové BBC (i když, dnes by to jistě do jisté míry zdeformovali, čím? to snad ani nemusím popisovati, přepisováním své vlastní historie a jejích reálií, včetně 19.st, jak se to už děje a 1.shnilá vlaštovka je k vidění už v tv projektu Dickensian) produkci. Obsazení je těžko co vytknouti a já jsem osobně rád, že zde mám hned 2 herečky z adaptací románů W.Collinse. K. Hawesová (která se doslova směje očima, ať hraje kdekoli a kohokoli) z Moonstone a J. Waddellovou na oplátku z Woman in White.;-) Chápu, proč budoucí Brumbál vyhrál cenu BATA za nejlepšího herce SPOILER (jeho minimalistická ale sakra výrazná kreace u smrtelné postele svého syna, mnou prohnala takové zamrazení, jako už dlouho nic) leč u mne hráli všichni (ať v hl. či vedlejších rolích) na 100%. Iain Glen mě nepřequapill, že zde hraje postavu, kterou nikdo nemá rád (no, v několika dílech film. s. Resident Evil si to vynahradil, hehe) i když není vyloženě záporná. Výprava jest samoz. na úrovni atd. To je tak otravné, když nelze napsati žádná výrazná negativa.;-) Na koho ale musím upozorniti, je Anthony Howell, jehož šíleně (ještě že nejsem ženská:) podmanivý hlas, jsem záhy identifikoval jako Samuelse z Alien isolation a Edwarda Pierce z Call of Cthulhu. Zde jsem ho po1. vlastně viděl. Byť mladšího. Tvář z mého pohledu, nic+moc, ale ten HLAS. Už dávno je mi jasné, proč má na kontě tolik videoher. Pro mě to tedy občas bylo poněkud schizofrenické, páč jsem v něm viděl chvílemi androida na stanici Sevastopol a pak zase soukromé očko z příběhu alá HPL.;-) Co se týče obecného shrnutí postav, o žádné bych vyloženě netvrdil, že je padouch či hrdina. Jsou to prostě lidé. Zajímavé bylo, jak otec Molly byl do pol. příběhu, poněkud nevýrazný, načež s přehoupnutím se do pol. tzv. 2., stal dosti zásadním a vysoce morálním elementem, který se se svou novou ženou (lady Jessica z 1.Duny) přes to všechno...nerozvedl, za což mu skláním poklonu. Nebyla zlá, nebo tak, jen absolutně tupá. I na tu dobu. Její dcera Cynthia, nebyla též zlá a naštěstí ne tak zcela tupá, jen (jak to o ní prohlásila i její matka i ona sama o sobě) poněkud nestálá s dosti nevyjasněnými životními postoji, ale byla tak dokonale zahraná, že jsem se na ni prostě nemohl zlobiti. Takto mu dosti pomohl i fakt, že mě osobně nic špatného neudělala:) Je to zkrátka další vysoce nadprůměrná adaptace jejího posl. a nedokončeného románu, čímž by mě tedy zajímalo, kde kniha končí a co všechno se doplnilo. Páč o kompletní tvorbě v cz si můžeme jen nechati zdát (za její Život Charlotty Bronteové, který patří dle Guardianu mezi 100 nejlepších knih literaury faktu, bych vraždil, další z mnoha kulturních ostud tzv. ČR) když se dodnes ani nevydal posl. dokončený Dickens.:-/ Njn. nejsou to holt arcidíla jako životopis Gotta, moudra Halinky Pawlowské, nebo další kuchařka od Kořínkové. () (méně) (více)