Režie:
Ladislav SmoljakHrají:
Jaroslav Weigel, Jan Kašpar, Ladislav Smoljak, Pavel Vondruška, Genadij Rumlena, Robert BártaObsahy(1)
Příčinu silné obliby blanické pověsti v Čechách vidí Cimrman hlavně v zeměpisné poloze naší vlasti. Shodně s Palackým byl si vědom toho, že " jsme tu v Evropě jako zrnko mezi dvěma mlýnskými kameny. Ze západu na nás naléhá imperialismus germánský a z východu nás drtí rozpínavost kolosu velkoruského. Není divu, že takto tísněný malý národ hledá sobě ochrany nadpřirozené, a i zázračné, neboť jedině zázrakem lze tu přežít." (oficiální text distributora)
(více)Recenze (199)
"Ve jménu Jana Žižky, Češi sou lišky, lišky"! Pre mňa osobne jedna z tých slabších Cimrmanoviek, čo do počtu gagov, príbehu a úvodnej eseje. Ako Slovák to moc neocením, pretože nepoznám najlepšie českú, stredovekú, "bohémsku" kultúru. Dá sa, ale povedať, že je to jedna z mála Cimrmanových hier, ktorá by v skutočnosti mohla byť napísaná za života pána J. tak ako je. A to si myslím, že bol hlavný cieľ. Príbeh som si užil, bolo to stále dostatočne intelektuálne zabávné a vidieť pána Kašpara v nejakej ďalšej úlohe ma opäť zahrialo pri srdci. Dobré hlášky naďalej pretrvávajú. Vo výsledku som spokojný. No na Záskok a Dobytí severního pólu sa to ani neťahá. 78% a Známka: B + ... "Já musím jít skontrolovat stráže!", "Tam na Slovensku se mají, prej sou v nějaký pivnici!", " Ještě volal: v čil sme v řiti! v čil sme v řiti!, jak se má velitel rozhodnout, když se mu tají kde sme!", "Nějááák se ti to nerýmuje!" "Die Fensterpolitik..." ()
Hra o mystickej povesti hory Blaník. 1. seminár "Cimrman a historie" - postoj génia k histórii a nezapamätateľným dátumom, rozbor povesti, bábkové divadlo. 2. Hra Blaník - V hore Blaník čaká vojsko troch najväčších porážok českého ľudu na čas odplaty, povstane, keď bude českému národu najhoršie. Byrokracia rozhodovania a neschopnosť zasiahnuť v pravý čas prináša do radov bojovníkov nepokoj a miernu skepsu. ()
Kdo by neznal Divadlo Járy Cimrmana, skoro jako kdyby neznal u nás divadlo žádné. Tohle už stará česká klasika, kterou musí mít snad každý rád. Tvůrci Svěrák a Smoljak si tu střílí prakticky ze všeho inteligentním způsobem a vtáhnou tak diváka do děje dříve, než by stačil mrknout. Ač se jednotlivé díly liší kvalitou, vždycky je dobrá podívaná, co stojí za to. ()
My Slováci (vraj) máme svoju samostatnú horu - Sitno. Neuveriteľne vtipným spôsobom priblížené dejiny prehratých bitiek českého národa. Perfektne poskladaná scéna. V konečnom dôsledku DJC - keď ma ich predstavenie nadchlo viac, ako seminár. V tomto dieli bol pre mňa kráľom Ladislav Smoljak - čo výstup - to replika na popukanie (od smiechu). "Veverko .. tebe to bolí a chceš nás nasrat." "Veverko...já Tě mám rád". "Ale pane Smile, vždyť víte, že je to tu zakázaný!" "Ale né, já Tě mám rád jako chlap chlapa". "No právě!" A ak chcete vedieť, ako vzniklo pomenovanie Václavského námestia, tu je to "správne" vysvetlenie. ()
Jako několikaletá cimrmanoložka můžu dle mého nejlepšího vědomí a svědomí prohlásit hru Blaník za nejpovedenější (dle mého názoru). Na DVD mám v roli vězně Veverky Ladislava Smoljaka a když jsem byla asi před 5 lety v divadle Veverku hrál Svěrák. Oba dva do toho dávají něco ze sebe, každý něco jiného a oba dva jsou vynikající! Všechny hry (snad až na velmi slabou Afriku) jsou geniálním úkazem brilantního inteligentního humoru a na žádnou z nich nemohu použít nic jiného než superlativy. Pánové autoři (ať jste dosud mezi námi nebo již v českém nebi), smekám před Vaší inteligencí, všeobecným rozhledem, uměním pobavit, uměním hrát, předávat lidem radost a nenápadně šířit vědomosti o historii nejen naší země. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (8)
- Jedná se o poslední Cimrmanovu hru, která vyšla samostatně na LP. Hry „Záskok“, „Švestka“, „Afrika“, „České nebe“ a „Cimrman v říši hudby“ se desek dočkaly až 14. 10. 2016, když vyšla kompletní edice všech Cimrmanových her na 16 LP. Do té doby byly tyto hry pouze na CD. (mnaucz)
- Na počátku 90. let krátce hrával postavu Smila i Andrej Krob, který dříve ze souboru kvůli svému kádrovému profilu odešel. V roce 1993 však zase divadlo z časových důvodu opustil. (mnaucz)
- Jedná se o jedinou hru Járy Cimrmana, která měla premiéru v Divadle Solidarita. (mnaucz)
Reklama