Režie:
Ladislav SmoljakKamera:
Richard ValentaHudba:
Petr SkoumalHrají:
Zdeněk Svěrák, Valerie Kaplanová, Josef Abrhám, Libuše Šafránková, Marie Drahokoupilová, Vladimír Svitáček, Jaroslav Vozáb, Petr Kostka, Míla Myslíková (více)Obsahy(1)
Filmem Jára Cimrman ležící, spící se nám představuje fiktivní postava všestranného génia naší minulosti, protagonisty desítky her, uvedených v pražském divadélku, nesoucím jeho jméno. Filmový příběh, v němž se Cimrman poprvé zhmotnil do konkrétnější podoby, je tvořen několika "rekonstruovanými" epizodami z jeho života, zasazenými do rámce exkurze v jeho světničce ve vsi Liptákov. Jednotlivé kapitoly, prodchnuté typickým humorem autorské dvojice Smoljak - Svěrák, přinášejí většinou zcela nový pohled na dosud neznámé "aspekty" Mistrova života a díla... (Ateliéry Bonton Zlín)
(více)Recenze (560)
Možná nebudu první s tímto názorem, ale prostě jde jen o divadlo na filmovém plátně a z té filmové autenticity to jakžtakž funguje. A vzhledem k tomu, že hry nabízely kanonádu inteligentního humoru, tady je toho střelného prachu asi polovina či méně. Ale ta všudypřítomná ironie našeho slavného tvůrčího dua z toho pořád dělá velmi nadprůměrnou komedii, která do průměru nepatří a ani se nepřibližuje. ()
Toto je vydarená biografia, podchytená jemným inteligentným humorom, ale ktovie, možno že rovnako od skutočnosti vzdialenej sú mnohé iné biografie osobností, ktoré na rozdiel od Cimrmana skutočne existovali, o ktorých je však podávaný úplne falošný, skreslený obraz. Toto je pekný film a je to film, ktorý neklame, pretože divák samozrejme vie, že žiadny génius Jára da Cimrman neexistoval. Možno, že mnohé filmy o skutočných osobnostiach nielen slovenských dejín sú oveľa menej pravdivé ako tento film. Slušná filmová prehliadka s typickým cimrmanovským humorom, kvalitným príbehom a skvostnými hereckými výkonmi. Humor vo filme je snáď obsiahnutý v každej scéne a aj napriek tomu nie je tuctový. Veľmi vydarená československá snímka. ()
Bezosporu originálny snímok, ktorý mi svojou jednoduchou humornou formou absurdity a zároveň takmer geniality pripomenul monty-pythonovské snímky a biografickou fikciou Allenov 'Zelig'. Občas zachádza tá absurdita až do krajnosti, z ktorej našťastie rýchlo vycúva a skvelých vtipných momentov je nesporne viac. 75%. ()
"Půjdeme, prosím, nahoru a podíváme se dolů." Jako jo, Cimrman si tohle asi zasloužil a muselo k tomu filmu dojít (nevím přesně proč, ale jsem rád, že k němu došlo v osmdesátkách a ne později). Film trochu připomíná semináře cimrmanovské společnosti, je tak trochu nesourodý, neucelený a humor v něm kolísá. Fakt nesnáším scénu s králíky, část se slavnými jmény historie mi po každém zhlédnutí přijde více a více zbytečně natahovaná a přehnaná, konec vychází trochu do ztracena. Ale pořád je to zábavné a člověk tam ještě pořád dokáže najít skrytý vtip. ()
Stydím se! Opravdu se stydím, že jsem tento filmový klenot plný skvělého humoru a inteligence viděl až ve svých 20 letech. Ale na druhou stranu si říkám, že je možná dobře, že jsem to viděl až po střední škole, protože jsem si mohl všechna moudra a narážky užít o to víc a zároveň se lépe bavit. :-) 10/10 ()
Galerie (11)
Zajímavosti (36)
- „Ta scéna s kočovným divadlem, takzvaný Vichr z hor, musela být ze scénáře vyškrtnuta. Ani už nevím, co jim na ní vadilo, ale točit se prostě nemohla," zavzpomínal Ladislav Smoljak. Když byl film dokončen a Smoljak si ho celý přehrál, tato komediální pasáž mu tam chyběla. Sebral veškerou odvahu, zašel za tehdejším ředitelem Barrandova a světe, div se, podařilo se mu nemožné. „Mé žádosti, aby se natáčení znovu otevřelo a ta scéna tam byla dotočena, se vyhovělo," prozradil. (alonsanfan)
- Když Cimrman (Zdeněk Svěrák) přijde za Gustavem Eiffelem (Leoš Suchařípa) a ohýbá spodní část věže, každá noha má tři vodorovné příčky. Když ale věž staví zpět na stůl, už má každá noha příčky čtyři. (Mr.Hudson)
- Jára Cimrman se snaží zlikvidovat Habsburskou monarchii mj. tím, že bude děti následníka trůnu Františka Ferdinanda d'Este učit o prohnilosti monarchie a přesvědčovat je, že nejlepším zřízením je republika. Tyto snahy jsou však zcela zbytečné. Ferdinandovy děti kvůli sňatku jejich otce s hraběnkou Žofií Chotkovou neměly následnické právo. Po smrti Ferdinandova bratra Otty Franze v roce 1906 byl druhým následníkem v pořadí Ottův syn Karel - ten se také císařem v roce 1916 skutečně stal. V roce 1909, kdy se zmíněná "likvidace monarchie" odehrává, měl tedy Cimrman své snahy zaměřit spíše na Karla. (#47)
Reklama