Režie:
Jiří MádlScénář:
Jiří MádlKamera:
Martin ŽiaranHudba:
Simon GoffHrají:
Vojtěch Vodochodský, Táňa Pauhofová, Stanislav Majer, Vojtěch Kotek, Martin Hofmann, Tomáš Maštalír, Igor Bareš, Marika Šoposká, Petr Lněnička (více)Obsahy(1)
Dobový film Vlny režiséra Jiřího Mádla ukáže napínavé a doposud utajené příběhy novinářů Československého rozhlasu. Na konci 60. let, kdy zněl z rádiových vln rokenrol a studentské revolty měnily svět, nastoupí starší z bratrů do prestižní redakce rozhlasu. Záhy se ocitne v nebezpečném souboji redaktorů a tajných služeb. Ve víru událostí půjde brzy všem o život a hlavní hrdina stojí před drsnou volbou: ochránit bratra, nebo pravdu a kolegy? Film je inspirován skutečným příběhem skupiny novinářů mezinárodní redakce Československého rozhlasu a jejich odhodláním přinášet nezávislé zprávy za každou cenu (Bontonfilm)
(více)Videa (2)
Recenze (362)
Konečně zase pořádný český biják. Asi jsou tu drobnosti, které se dají na vkusové úrovni rozporovat: jestli tuhle nemohlo být o písničku míň, nebo jestli támhleto už není moc kýč, ale jako celek je to myslím nezpochybnitelně solidní. Nemá to nějakou zásadní myšlenkovou hloubku, ale co to umí výborně, je vzbudit takový ten zapomenutý pocit národní hrdosti, který jinak člověk u filmu cítí jenom když Kubiš s Gabčíkem přebíjejí stenguny. 4-5* ()
Mádl se opravdu překonal. Tento film by klidně snesl i srovnání se západní produkcí. Je až neskutečné, jak se mu podařilo zachytit atmosféru Československa z roku 68. Nejdřív bych asi vyzdvihnul postavy, které jsou dobře napsané a film hezky šlape. Většina z nich je skvěle obsazena známými herci. Ale i ti neznámi mohou překvapit. Napětí se dá krájet a člověku až tuhne krev v žilách. Moc často mě filmy nedojímají a už vůbec ne ty české. Hezky sledujeme vývoj událostí od konce roku 67 až po samotnou invazi, která je skvěle natočena. Celé to vidíme z pohledu spojaře/technika Tomáše, který se náhodou dostane do Československého rádia a díky němu se rozběhne celý koloběh věcí. Dost podrobně sledujeme jednotlivé události u nás a k čemu vedly. Taky vidíme pohled uvnitř strany a policie. Určitě to nebyla lehká doba. Je dost těžké se vžít do kůže tehdejších obyvatel a představit si, co museli prožívat. Filmu se ale tohle docela daří. Za mě totální masterpiece. "Já nebudu udavač!" ()
Silná téma, silný film. Veľmi aktuálny počin práve v tejto dobe, keď sa na tej našej malej hrude začína rúcať demokracia, o ktorú niektorí tak dlho bojovali. Jasné, ešte tu nemáme oficiálny cenzúrny úrad, cez ktorý musí prejsť všetko, čo uverejnia média, ale smerujeme k tomu závratnou rýchlosťou a možno o mesiac sa zobudíme a budeme to tu mať naspäť. A práve v tejto dobe treba ľuďom pripomínať, že Rusi majú už dlhé roky tú istú zámienku, akože idú oslobodiť krajinu od fašizmu, vždy keď sa im nepáči, kam sa uberá krajina, ktorú si uzurpujú do svojho vplyvu, čiže ak tam je príliš veľká sloboda a demokracia, čo rusákom bolo vždy cudzie, priam až odporné. Ale späť ku filmu, excelentne natočený vizuál, skvelí herci a keď sa k tomu pridajú emócie, ktoré mnou počas pozerania lomcovali, pre mňa jednoznačne film roka, celosvetový. A špeciálne, keď som si ho bol pozrieť práve v pamätný deň 21.8. ()
Nechci filmu ubírat dokumentaristické hodnoty. Podle dohledatelných zdrojů to vypadá, že se film opravdu věrně snaží kopírovat události srpna 1968, ale to se bavíme pouze o druhé půlce filmu. A to je právě ten problém. Vlny jsou reálně dva filmy v jednom. První půlka je spíše osobní, sází na lidské příběhy a jejich vztahy. A v druhé půlce všechno tohle vesměs zahodí a nedokončí a zaměří se čistě na onen osudový den. Ve filmu je tak hodně věcí načrtnuto, ale nedokresleno. Dost věcí si člověk musí dohledévat na internetu. Chybí tu v rámci titulků takové to klasické "A tenhle dopadl takhle....Ten dnes dělá to a to....". Aby to ale nevyznělo, že se film nelíbil. To určitě ne, jen bych to zbytečně neglorifikoval kvůli tomu, jaké události znázorňuje. Film má výbornou práci s kamerou, a obecně čekám, že v rámci technických kategorií by mohl po zásluze pobírat lokální ocenění. Vojtěcha Vodochodského jsem už při první řadě Ivety označil za budoucí hvězdu, a jsem rád, že tenhle potenciál zdárně naplňuje. ()
Tady bylo všechno dobře, klobouček dolů. Peklo v rozpařeném kině, nikdo ani nedutal, tleskalo se na závěr. Výborný soundtrack, prolínání s hisgorickými scénami, napětí, osazenstvo. Jako mileniál si cenzuru a nátlak od StB nedokáži představit, no tento film to vykreslil perfektně, až tuhla krev v žilách. Jasných pět hvězd, toto by měl vidět každý s obličejem věčně zahleděným do obrazovky mobilu. Skvělá práce, pane Mádl. ()
Galerie (34)
Zajímavosti (16)
- Scéna z vysílače z Liblic. Reálné jméno postavy technika je Václav Maruna (1908–1984), který byl inspektorem I. třídy. Ten den měl službu. Sověti vysílač obsadili a Marunu tam zavřeli na 3 dny, dokud vysílač „nepředal“ okupantům. Nikoho k němu nepusili. Na vysílači pracoval od roku 1938/39. To samé se mu stalo i v roce 1939, když vysílač obsadili Němci, také měl službu. (saipi)
- Jiří Mádl chtěl po hercích, aby si nechali nárůst knír. Jediný, kdo ho poslechl, byl Vojtěch Kotek (Jiří). (Katka189)
- Ve scénách, kde jsou na schůzi všichni zaměstnanci rozhlasu, má Weiner (Stanislav Majer) špatně nalepený knír. (moukey)
Reklama