Režie:
Oliver StoneKamera:
Robert RichardsonHudba:
John WilliamsHrají:
Anthony Hopkins, Joan Allen, Powers Boothe, Ed Harris, Bob Hoskins, E.G. Marshall, David Paymer, David Hyde Pierce, Paul Sorvino, Mary Steenburgen (více)Obsahy(1)
Slavný americký režisér Oliver Stone věnoval tento film kontroverznímu muži, který v roce 1974 musel rezignovat na úřad hlavy státu v důsledku tzv. aféry Watergate. Jmenoval se Richard Milhous Nixon a byl 37. prezidentem USA. Stone se pokouší zachytit jeho život jako celek - nesnadné dětství v chudé rodině, smrt dvou mladších bratrů, postižených tuberkulózou, vztah s manželkou Pat. Sledujeme Nixonův nevuěřitelný politický vzestup - kongresmanem se stal ve třiatřiceti, senátorem čtyři roky poté a viceprezidentem jako devětatřicetiletý. První prezidentské volby v roce 1960 sice prohrál, ale za šest let triumfálně vstoupil do Bílého domu. Vyhrál volby i prodruhé, ale také si zavinil svůj vlastní pád. Ve filmu sledujeme nejen Nixonův osud, ale i panorama celého amerického života. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (114)
Myslím že Češi se příliš v dobových amerických souvislostech nezorientují.Tím že politiku nemusím, mě ani tenhle film nebavil.Ale pokus jsem udělal. 60% ()
Ajaj. Oliver Stone na rozdíl ode mě má rád politiku nebo se o ni aspoň zajímá. Já ne. A americká politika, to je kapitola sama o sobě. Tady je to o to horší, že je tu milion postav, milion jmen a událostí a ani jedno z toho mi nic moc neříká. Akorát z Edgar J. Hoovera udělal pěknou buzničku. Celý je to zamotaný jak zamontovanej montér v zámotku a orientovat se v tom může asi jen američan žijící v té době nebo nějakej nadšenej historik. A ti si u tohohle filmu asi budou mastit hubu špekem a slastně u toho mrčet. Ale mě to teda absolutně obešlo. Navíc je to strašně strašná délka, těch 212 minut director's cutu. A navíc teda objektivně musíte uznat, že Anthony Hopkins se na skutečnýho Nixona moc nepodobá (uvažovanej Warren Beatty by byl mnohem nixonovitější). I když ho teda herecky ztvárnil s úctou, to musím uznat. Taky se mi líbilo, že Oliver Stone z toho neudělal černobílou frašku, která automaticky Nixona odsoudí (jak je v obecném povědomí většiny lidí), ale dá postavě i hloubku a porozumění jeho činům. No ale prostě mě to nebavilo, šlus! ()
Pre mňa osobne výborný film. Oliver Stone zo seba v týchto politicky angažovaných filmov žmýka ozaj maximum. Anthony Hopkins podáva absolútne strhujúci výkon, rovnako ako Paul Sorvino, ktorý je v roli Kissingera na nepoznanie (ako to, že sa mu neušla žiadna nominácia?). Ostatní tiež šlapú naplno. Neviem nakoľko je Stoneov pohľad objektívny, ale film ako portrét jedného muža je takmer bez chyby. Jediná vada je pridlhá stopáž, ktorá má za následok, že pozornosť diváka miestami nutne poľaví. Rozhodne však film stojí za to, aby divák tie predlhé tri hodiny vydržal. Veľmi nedocenené dielo, ktorého vlažné prijatie možno pramení zo všeobecnej averzie voči Nixonovej osobe. ()
"Co jsem provedl? Otevřel jsem nás Číně, uzavřel mír s Ruskem, ukončil jsem válku. Bože proč mě tolik nenávidí. To je neuvěřitelné až chorobné." Chvíle, kdy se Richard Nixon (za přítomnosti tehdejšího ministra zahraničí Henryho Kissingera) takto modlí, patří za mě (i díky skvělému herectví Anthony Hopkinse) mezi ty nejsilnější momenty v celém snímku. Oliver Stone je znám svým liberálním pohledem na svět (a protirepublikánskými postoji) a o to víc mu podle mě stojí ke cti, že v tomto snímku natočil velmi vyvážený pohled na tohoto amerického státníka. Zazní tu větičky označující Nixona za "nejčernější temnotu" či "nádor na prezidentském úřadě" a pak možná i výstižný citát již zmiňovaného Kissingera: "Je to tragédie, protože měl opravdu v rukou moc, ale neměl na to charakter…." Přesto snímek nezastírá i jeho pozitiva a ukazuje i na těžkosti, s nimiž nebylo jednoduché se vypořádat (včetně těch, co si nesl coby bolestné prožitky ze svého dětství). Nixon to neměl jednoduché třeba i v tom, že se musel vypořádat s paradoxem, že i kdyby stokrát vyhrát volby, lidi ho prostě milovat nebudou. Musel se taky vypořádat s tím, že zatímco když se lidé dívají na Kennedyho "vidí jací chtějí být", při pohledu na něj, "vidí jací jsou". A měl koneckonců i smůlu "biblických rozměrů", že musel skončit kvůli "nějakému vloupání". Film ale nekončí nějakým smutněním či vzdycháním nad nepřízní osudu, ale Nixonovým skvělým (předpokládám autentickým) projevem na odchodnou z úřadu, jehož poselství (s použitím citátu Theodora Roosevelta) je nadčasové: "Někdy máme procit, že když nejde vše podle plánu, když nám umře milovaná osoba, když prohrajme volby, nebo utrpíme porážku, tak je konec ale to není pravda. Je to vždycky nový začátek, protože blaženost nepřihází, když Vám všechno jde. Blaženost přichází, když Vás pokoušejí, když schytáte pár ran, pár zklamání, když na Vás padne smutek. Bez toho, aniž byste spadli do té nejhlubší propast, nemůžete poznat jak nádherné je stát na vrcholu." ()
tenhle film má docela smůlu...jednak nepodchycuje zas až tak atraktivní osobnost nebo tématiku jako Doors nebo JFK ( přitom je Nixon tematicky nejzajímavější a natočený to neni o nic hůř )...zároveň přišel až po nich a opakuje postupy předvedený už ve filmech předchozích.........moje aktuální alergie na Richardsona tady dostoupila svého pomyslného vrcholu....na jednu stranu sice šetří se svými pověstnými přepaly, ale pořád je tu ta klasická barevnost, kašírovanost, epičnost a nadužívání podhledů...nejsem objektivní...v určitejch ohledech to působí velice moderně, v jinejch to zas dost zestárlo......na druhou stranu se ten vizuál ke zvolený poetice hrozně hodí.....a v tom je ten problém...co vlastně ten Stone dělá ? demytizuje ? určitě !....ale souběžně remytizuje.....a nejenom to, on ten americkej mýtus ještě zesiluje ( z tohohle důvodu mam nejradši Alexandra, kdy ten film má abstraktnější charakter a neopírá se o konkrétní moderní dějiny - patos je pak přijatelnější, vhodnější)....nechápu, jak mu někdo mohl v souvislosti s WTC vyčítat, že se pod tíhou situace uchýlil k patriotismu....z jeho filmů patriotismus místama vyloženě stříká ( když se kamera v záběru na letišti zvedá nad davy lidí s vlajkami v rukou, tak jsem si řikal, že už fakt stačí)........jenže na druhou stranu ta mýtizace je souběžně optikou hlavního hrdiny, který sám sebe vidí v kontextu velkých dějin, stylizuje se......a v po dvou hodinách tam nastoupí velice náhlý a silný zcizení a film přepne do temný roviny....co má člověk s tim Stonem dělat ?! kdyby aspoň nebyl tak dobrej filmař, bylo by ten odsudek snazší......v určitých ohledech pochybný, ale pořád silný zážitek....plus skvělý Hopkins, který nevyrábí karikaturu, ale kompaktní, živoucí figuru... ()
Další kvalitní politické drama od Olivera Stona. Po JFK menší propad a větší nuda. Takový životopisný snímek o prezidentu Richardovi Nixonovi, který se do své funkce dostal jen díky zastřelní Kennedyho. Anthony Hopkins si roli Nixona vzal za svou a vložil do něj duši. A díky tomuhle filmu pochopí každý, že Nixon byl tak tajemný, tvrdý, zlý a neústupný- jen proto aby si držel důstojnost a odstup. Protože v soukromí byl velmi slabý, tedy spíše obyčejný člověk s dobrým srdcem. ()
V celku překvápko. Mezitím, co jsem čekal, že mne bude čekat tříhodinovka totální hovadiny, tak jsem v podstatě dostal odlehčeného a životopisného JFK. Tři hodiny jsou vážně moc, ale zase pokud Oliverovi opravdu něco jde, tak je to politické drama a nebo něco co se týká prezidentů. Kauza okolo JFK byla úžasná a to je i důvod, proč i přes ty všechny U-Turny a Všechny normální a nenormální zabijáky se těším na další filmy jako Snowden a nebo na film o Kingovi. Tenhle film se spíše opravdu specializuje na asi jednoho z nejdiskutovanějších prezidentů USA a musíte s tím počítat - potom budete spokojený. Hlavně ho dostanete takový jaký byl (podle informací a Stonea). Žádný fanatismus, žádná přetvářka, žádná faleš. Prostě pravda. Během jeho proslovu při inauguraci jsem si musel vzpomenout na aktuální situaci okolo Trumpa a říkal jsem si, že zde se zrodilo monstrum. Skvělá práce pana Richordsona a i pana Williamse k pulzujícímu soundtracku. Já jsem byl hodně spokojen. ()
Herecký koncert Anthony Hopkinse pod taktovkou rejpala do americké historie. Mohlo to být sice kratší a občas se v to člověk ztrácí, ale není to tak zlé. Jen si nejsem jistý, jaký má vlastně Stone na Nixona názor. ()
Překvapivě vlídný Stone a moc dobrý film, přičemž velká poklona patří Anthony Hopkinsovi, neboť právě on je nosným a oživujícím elementem tohoto politického dramatu. 3,5* ()
Vietnam a slet dalších událostí je fatální pro USA dodnes. Nixon porušoval zákony a z hlediska práva spáchal zločin, za který měl být potrestán. Na druhou stranu byl v dost těžké situaci a USA skutečně pod jeho vedením mělo tvrdého hráče v zahraniční politice. Zájmům své země mohl hodně prospět (všechno je to o ceně a USA jednoznačně vede v současnosti závod ke dnu)..."Už v červenci roku 1971 v Kansas City americký prezident Richard Nixon před skupinou osob zastávajících vedoucí pozice ve sdělovacích prostředcích prohlásil, že jeho země vstupuje jakožto velká civilizace do fáze, kdy se v ní objevují dekadentní tendence, které ji nakonec zničí. S odkazem na příklad starověkého Řecka a Říma uvedl, že jakmile velké civilizace začnou oplývat bohatstvím, ztratí vůli žít a dále se rozvíjet." 67%. ()
To oč tu běží je známo lidem snad z celého světa a jedná se snad o nevětší trapas USA. Film jde do hloubky podstaty věcí a do hloubky Nixona samotného. Je to strašně dlouhé, ale pro celkový dojem to stojí za to. Já osobně jsem se v těch podrobných informacích kdo koho odposouchával začal velmi rychle ztrácet, ale ani to mi nevadilo. Celkově jsem se z toho filmu nedozvěděl nic nového, ale pořád jsem veděl že se to točí kolem Watergate. Myslím si, že se Stoneovi v podobě Hopkinse podařilo Nixona velmi přesně předvést. Hopkins ho sice tady hraje, jako zloducha a sobeckého zařeknutého člověka, kterému všichni všechno jen a jen ubližuje, ale tím právě zrcadlí jeho duši a myšlneky. Je to sice přehnané ale ve zkratce - já jsem Nixon a oni mi ubližují, já můžu porušovat zákony pro dobro věci protože jsem něco víc - tak si myslím, že to mohlo být. Ono to tak naznačují i ostatní tvůrci. Celkově lehce monotónní, ale Hopkins to vytáhl neskutečně. ()
Stone dokaze narabat s dlzkou (vid Alexander) a toto je toho dokazom, len toho politizovania mi tam strasne vadilo ()
To bylo tenkrát, když ještě politici nebyli tak zcela čestní a poctiví, jak jsou dnes. ()
Toto je parketa, ktorá Oliverovy Stoneovy sedí a ide, vyrozpráva životný príbeh, ktorý má 3 hodiny, no suchých miest ako šafránu a k tomu ešte kopu hereckých osobností na čele s excelentným Anthonym Hopkinsom. Je pravda, že niekoho môže tá dĺžka pochovať, či odradiť, no Nixon je výborné dielo, keby nebolo miestami také chaotické, mohlo prekonať aj JFK. 75% ()
16. 01. 2013 (16.); pro milovníky politiky a dnes již i historie, Nixon a Watergate, jména, která k sobě patří ()
Pár let poté, co Stone natočil své pravděpodobně nejzásadnější magnum opus a to JFK, se zaměřil tentokrát na pravý politický protipól liberálního smýšlení Johna Kennedyho, tedy Richarda Nixona. Stoneovi se podařilo opět vzbudit v divákovi paranoiu 60. a 70. let, která obestírala americký národ, jež se stále ještě nezbavil myšlenkových pout, které mu nasadil senátor McCarthy. A v této době přichází Dick Nixon, jako člověk, který eliminoval politiku na "dobro" a "zlo", "my" a "oni" a snad možná ještě přesněji na "já" a "oni". Paranoia tentokrát sídlí v Bílém domě a tomuto tématu ustupují do pozadí (ale nejsou opomíjeny) tak důležité události, jako uznání Číny, SALT I a II a válka ve Vietnamu. O co se Stone snažil, bylo nejspíše ukázat na mnohdy trnité cestě k prezidentskému křeslu Nixonovu osobnost a důvod, proč odposlouchával nejen sebe, ale i ostatní, což vedlo k jeho rezignaci. Nemyslím, že se dá tento film považovat za historický pramen už jen z podstaty, že byl natočen právě Oliverem Stonem, ale nelze mu upřít výpovědní hodnotu a snahu přiblížit asi nejnenáviděnějšího prezidenta v historii USA divákům. ()
Nemyslím si, že by sa jednalo o nudné dielo, to by som skôr povedal o JFK, v Nixonovi dominuje Hopkins a určite aj vďaka nemu ide o dielo, ku ktorému sa rád vrátim. ()
Ve srovnani s JFK, ktere se nabizi, se jedna o odlisne vedeny snimek, ale se stejnym ucinkem, protoze se znovu (Oliver Stone) povedlo divaka zaujmout a udrzet pribiteho ke kreslu po cely cas ktery je natahnut na neuveritelnych vice nez dveste minut. Spinava politika a Nixon uprostred jako prostrednicek a loutka. Skvely vykon (Anthony Hopkins). 80% ()
3/10 - Hopkins sice hraje dobře, ale měl už i lepší role takže jediný plus tohodle filmu stejně neni tak významný. Jinak mi ten film příjde strašně překombinovanej, nesrozumitelnej, zbitečně dlouhej a nudnej... Pár informací se tam člověk možná dozví, ale to je jednoduší si najít někde na netu a neztrácet tři hodiny času. Každopádně tenhle film nikdy víc... ()
Dost dlouhé, mně to ale nudné nepřipadalo, zejména díky Hopkinsovi. Ovšem chce se-li vám spát, nedoporučuji... ()
Reklama