Režie:
Barbra StreisandKamera:
Stephen GoldblattHudba:
James Newton HowardHrají:
Nick Nolte, Barbra Streisand, Blythe Danner, Kate Nelligan, Jeroen Krabbé, Melinda Dillon, George Carlin, Jason Gould, Brad Sullivan, Nancy Moore Atchison (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Snímek Pán přílivu, nominovaný na sedm Oscarů, zrežírovala Barbra Streisandová, představitelka hlavní role newyorské psychiatričky Susan Lowensteinové. Ta se snaží pomoci depresemi sužované spisovatelce, která se už poněkolikáté pokusila o sebevraždu. Tuší, že kořeny jejích problémů sahají do dětství, a proto požádá bratra své pacientky, nezaměstnaného trenéra amerického fotbalu z Jižní Karolíny Toma Winga (Nick Nolte), aby jí poskytl vodítko k odhalení jejich rodinné historie. Během zoufalého pokusu zachránit zdravý rozum své sestry i vlastní duši se Tom a Susan vydají na nepříjemnou cestu dlouho potlačovanými vzpomínkami. Cestu, na níž Tom zároveň dodá doktorce Lowensteinové odvahu řešit vztah s jejím násilnickým manželem. Tito dva lidé, pocházející z naprosto odlišných světů, stanou tváří v tvář své bolesti a zjistí o sobě skutečnosti, které jim oběma změní život…a přitom se do sebe zamilují. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (86)
Film je vcelku slušný, Barbara Streisand se ukazuje být dobrou herečkou i reřisérkou; téma je také zajímavé - jak nás vzpomínky na místy dost neradostné dětství ovlivňují i v dospělosti. Ale přesto bych měla jednu dost podstatnou výtku - co v tomto filmu proboha dělají dialogy (naštěstí jich není moc) á la Rosamunda Pilcher ? Tady měl někdo občas černo v hlavě...Když však přimhouříte oko, zůstává kvalitní film. ()
Kdyby ten film tak strašně netlačil na pilu, dal bych snad i pět. Na moje gusto se toho nuceného tlačení slzy z diváka vyskytovalo trochu příliš mnoho, nicméně to nemění na nepopiratelných kvalitách filmového zpracování příliš mnoho. Kupodivu zafungovalo pro mě nepředstavitelné - spojení Nolteho a Streisand do partnerské dvojice. Před zhlédnutím filmu jsem nevěřil tomu, že by to mohlo držet pohromadě. 75%. ()
Film, z ktorého cítiť poctivú a veľmi tvrdú prácu pani režisérky. Zároveň mám však dojem, že sa nedokázala vyhnúť typickej ženskej predstave o romantike, citovej nátlakovosti a účelovej sentimentalite. Prvá polovica a i kúsok ďalej bola výborná, človek čaká aké rodinné tajomstvo to z Toma vypadne a musím uznať, že to nebolo najhoršie. Tiež scenár okolo toho a skladba deja ušli a celkom ma aj zaujali. Koniec však už srší trápnosťou a presladenou romancou, až takou, že sa mi chcelo od toho odvracať oči, cítil som sa trápne aj za nich. Niekedy je menej viac, ale aj napriek tomu hodnotím snímok ako nadpriemerný. 70/100 Videné v rámci - Project 52 Films by Woman. ()
Obrovská srdcovka. Vysoké hodnocení plyne z toho, že se nestává tak často, aby se do mě tento typ filmu tak moc vryl. Ačkoliv je zápletka jak vystřižená z červené knihovny, neměla jsem sebemenší problém jí uvěřit. Je to natočené s velkým citem. Soundtrack je kapitola sama pro sebe, stejně jako Nick Nolte. Doják, ale jeden z nejlepších, co znám. A knihu Pata Conroye mám připravenu jako horký tip, hned jak se dostanu do důchodu^_^ ()
...Barbra nikdy nepatřila k mým hereckým oblíbenkyním i když uznávám že herečka je skvělá...to co ale dokáže na druhé straně kamery jen dokazuje že když to v sobě člověk má ukáže to tak jako tak...herečka mi přijde poněkud "přetažená" jako režisérka má v sobě dostatek pokory a citlivou ruku...a říkám to nerada ale hurá...není to muzikál!!! ()
Galerie (52)
Zajímavosti (10)
- Přestože Jeroen Krabbé (Herberta Woodruffa) hraje světově uznávaného houslistu, sám na housle nehrál. Kousek, který měl ve filmu hrát, ukázal dvěma profesionálním hráčům, kteří se to také obtížně naučili. Když to však udělali, Krabbé je sledoval, jak to hrají, a každý jejich pohyb se učil nazpaměť, což při natáčení scény dokonale kopíroval. Barbra Streisand (Susan) byla jeho výkonem tak ohromena, že ho po natočení scény spontánně objala. (sator)
- Barbra Streisand (Susan) se přibližně šest měsíců radila s lékaři a terapeuty, aby jí pomohli vytvořit pocit autenticity filmu. (sator)
- Režisérka Barbra Streisand původně najala skladatele Johna Barryho, aby pro film složil hudbu. Barry projekt opustil, protože Streisand trvala na tom, aby se kvůli práci na hudbě přestěhoval z New Yorku do Los Angeles, a Barry nechtěl pracovat s někým, kdo mu neustále kouká přes rameno“. Streisand najala jako skladatele filmu Jamese Newtona Howarda. Barry později přejmenoval svůj hudební motiv „Prince of Tides“ na „Moviola“ a vydal ho na stejnojmenném albu z roku 1992. (sator)
Reklama