Režie:
Jiří SuchýScénář:
Jiří SuchýKamera:
Jiří MacháněHrají:
Marta Vančurová, Věra Křesadlová, Jaromír Hanzlík, Jiří Datel Novotný, Josef Čáp, Josef Dvořák, Eugen Jegorov, František Pokorný, František Řehák (více)Obsahy(1)
Experimentálně zaměřená hříčka zbavená jakékoli psychologizace se upíná k naivistickému pohledu - v této poloze Jiří Suchý vypráví o putování osmnáctileté dívky, která opustí práci v drůbežářském provozu a vydá se hledat manžela. Věštba, jíž věří, totiž stanovila, že se musí vdát přesně 23. října. Na filmu je patrné, že režisér má zkušenosti s divadelním tvarem, ale nikoli s filmovým vyjadřováním. Proto je výsledek značně těžkopádný, a to navzdory zdůrazňované poetičnosti. Režisérově stylizaci se snaží přizpůsobit i herci se začínající Martou Vančurovou v čele. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (28)
Přiznám se hned na začátku k jisté shovívavosti, která mi nakonec dopomohla k plnému počtu. Ale když dáme pryč shovívavost, zbývá mi tu ještě silný respekt, který v této prvotině k panu Suchému nepochybně cítím, zbývají mi zde také perfektní dialogy i monology, buď to na bázi silně filozofické či naprosto všední. Je tu ohromná spousta velmi zajímavých postav, dá se vlastně říci, že všichni kolem Zdeničky, jsou....zvláštní. Ona je taková Alenka, která jde rázně za svým předurčeným osudem. Kráčí reálnou, snovou i imaginární realitou, což je natolik osobité a jedinečné pojetí, že je to skutečně nutné ocenit. Alespoň pro mě. Surrealistického spisovatele (Jaromír jako vždy výbornej), střídají nevázané, bohémské večírky u Věrky Křesadlové a pokračuje to přes skvostně podané bizarní panoptikum Pepy Dvořáka, který nám nabízí ještě rozvlněnější roli než ve skvělém Olmerově snímku Takže ahoj. Také Martička si zahrála s Pepou u Olmera, ovšem Jiří Suchý podchytil její charisma dokonale a myslím si, že pro diváka není možné nesympatizovat třeba dokonce i s její dívčí naivitou. Zvláště po té, co je její závěrečný záběr takový, jaký je. Posledním silným argumentem plného počtu je pro mě hudba. Osobně hned na začátku upozorním na čas 26:13 kdy je spojení obrazu a hudby....no, geniální. Jednoduše si to napsali, zhudebnili, otextovali a natočili. Pan Suchý je hudebník, divadelník, herec a tímto i skvělý režisér. ()
Film, který svým syrovým začátkem evokuje atmosféru filmů Formanových, aby se pak zlomil do fantaskního příběhu, kde lze cítit vliv Švankmajerův a který připomene souběžně vznikající Valérii a týden divů. Zde je jistě společným jmenovatelem surreálná poetika Vítězslava Nezvala. Ten film ještě hodně voní hravostí a erotismen šedesátých let, jen ten smutný a deziluzivní konec jako by byl již poznamenán nastupující normalizací. ()
Žádný rozpačitý debut, ale poměrně zdařilé a osobité dílo oživující poetiku surrealismu. Jako celek sice film nikam uspokojivě nesměřuje a osud naivní hlavní postavy nechává spíše chladným, ale některé scény jsou skutečně lahůdkové - v hlavě určitě utkví rekapitulace českých filmových nahotinek zarámovaná luxusní koupelí s jemnými lesbickými náznaky a hravým oslovováním diváka a především mrazivě-tklivá, výsostně surrealistická etuda Jiřího Dvořáka v jeho království panenek, která má velmi bolestnou dohru. I úvodní hyperautentický dialog v drubežárně na téma svatby v nejlepších novovlnných tradicích velmi dobře naladí na následující dění. Film nápady rozhodně nešetří, i dialogy jsou díky Jiřímu Suchému hravé a výmluvné, ale nakonec nevznikne víc než barvité leporelo. Estetikou a poetikou film neustále kolísá různými směry, nevytváří jednotný stylistický účinek a už vůbec ne přesně zaměřenou výpověď. I tak nesmírně zajímavá položka naší kinematografie, která má daleko k na světlo omylem vynesené vykopávce. ()
Jedním slovem experiment. Jako by ho natočil nějaký zapálený surrealista a ne Jiří Suchý, kterého divadelní tvorbu vůbec nemusím. Ale Nevěsta mu sedla velmi dobře, škoda, že nepokračoval v takovém stylu dále. Ale chápu, že režim by takovým těžko pochopitelným situacím stěží dával zelenou. Kdo má rád absurdní avantgardní stylizaci a zvláštní surrealistickou poetiku bez vysvětlujících situací a haluzových až snových sekvencí, určitě nebude Nevěstou zklamán. Navíc první filmová role Marty Vančurové, která se nebojí odhalit své vnady a její naivita je až okouzlující. Hodně mě rozesmál i Pepa Dvořák, coby nápadník hlavní hrdinky Zdeny a jeho záliba ve sbírání panenek všeho druhu. Film by se mohl směle zařadit mezi tvorbu Nové vlny, která již v 70. roce byla na úpadku. ()
"Vona chiromantie je úžasná věc." Marta Jančurová ve své první filmové roli o putování za osudem věštěným z ruky. Hraje mladičkou Zdenu, holku, která si nechá nabulíkovat cokoliv, ale věří, že na těch čárách v dlani přece jen něco musí být .. takže je potřeba otevřít dveře do neznáma a jít hledat toho pravého, což ji leckdy zavede do absurdních situací, ze kterých ji zachraňuje prosté kdo uteče vyhraje. Tahle Suchého černobílá forma vyprávění, trochu surrealistická, poetická a bez odpovědí, filmu sluší a je až škoda, že mezi fandy pohyblivých obrázků je Nevěsta opomenutá .. ()
Zajímavosti (6)
- Jiří Suchý film realizoval na základě požadavku od studia Barrandov, které po něm chtělo natočit čistě autorský snímek. Sám Suchý po letech přiznává, že dnes by film natočil mnohem pestřeji. (mchnk)
- Filmovanie prebiehalo v Hrádku pri Nechaniciach, Mořine, Libuši a Bystřici. (dyfur)
- Ve scéně v koupelně jsou střižené nahé nebo erotické záběry z různých filmů, například Lásky jedné plavovlásky (1965), Dýmky (1966), Ostře sledované vlaky (1966), Romance pro křídlovku (1966), Nejkrásnější věk (1968), Pražské noci (1968). (NinadeL)
Reklama