Režie:
Jan ŠvankmajerScénář:
Jan ŠvankmajerKamera:
Svatopluk MalýHudba:
Zdeněk LiškaObsahy(2)
Jediný plot, který je opravdu živý. Groteskní podobenství režiséra Jana Švankmajera vzniklo podle povídky Ivana Krause Živý plot. S hravou nadsázkou vypráví anekdotu o muži, který ukazuje starému známému svou vilu a zahradu, obehnanou živým plotem – ovšem doslova živým, protože tento se místo keřů skládá z lidí, na které majitel vily něco ví… (Česká televize)
(více)Recenze (113)
Prestoze pro tvorbu Jana Svankmajera nejsem moc nadsena, snimek Zahrada tvori uplne jinou polohu jeho tvorby. Film ma pribeh, vtip, nadsazku. Zkratka je to kvalita, ktere ja si vazim. Pokud se zamyslim nad zabery, nejsou to uz jen takove fotograficke zabery, ale krasny plynuly film a ne zadne ilustracni steky, ci doprovodna videa do galerii. Kde jinde mate moznost videt pravy zivy plot? ()
Pár slov, jeden barák se zahradou, plot z lidí, kompost, jeden pán, jeho žena a jeden host. Nestačí? Ale Švankmajer z toho mála postavil geniální krátký film s velkým emočním a nádrámcovým obsahovým bonusem, který by se nevešel ani do dvouhodinového filmu. Pro mě nejlepší český film všech dob. *** Ve zkratce: Zahrada nemusí být plná stromů a zeleniny. Nejdůležitější je kompost. ()
Surpolitické podobenství o panstvu a jeho stafáži... Geniálně prostý metaforický fór se "živým" plotem, hříčka tentokráte řekl bych snad i více patafyzická než surrealistická... Leč pozor! I po těch čtyřiceti letech dílko stále působivé, neboť vskutku nadčasové! Jenom ti dnešní zmrdi používají sofistikovanějších metod >přistřihávání< a nejezdí v savjétskych mašínach Volga... - - - P.S. Docela chápu, že za tenhle v páně Švankmajerově tvorbě docela netypický pamflet bolševici pak za normalizace museli Mistra od srdce nenávidět. A stejně tak i docela chápu, proč ani dnes tenhle filmek nepatří k právě frekventovaným opusům v tom našem malo mocném šašském multimediálním prostoru... :-/ - - - - - (Poprvé viděno ještě v dobách Velkého Zahradníka, co sám si připadal jakéš takéš jako kůl v plotě (tam u D. na videu - díky Míťo... ;-), repete pak 21.3.2009 v cyklu "Zlatá šedesátá" na ČT2, komentář zde jako devatenáctý - 22.3.2009) ()
Jako by mistr řekl...no jo, vždyť já vím, že kolem mne žijí i lidé, vždyť jsem Vám jednoho ukázal v Bachovi, ale no jo, existují samozřejmě i mluvící lidé. Nebudeme to ale moc přehánět, tak maximálně čtyři. Vypadalo to jako Schorm, ovšem plno živočišných detailů okamžitě upřesňuje, kdo se dívá a jakým způsobem se dívá. Pohled na společnost lidí. "Kde...?....jo todle....". Ale ze všeho nejdůležitější je způsob pěstování společnosti, ať už má zahradník rudou či modrou barvu, prostě pěkně po vrstvách, protože, jen mezi náma, každý z těch...tamtěch, to má nějak polepený. "Hele, Josef...nedělej ze mě blba, proč - tu - stojej??". No jo...dobrá otázka, proč tam stojí? Kdo? Oni nebo my? Ale vždyť se Ti to mistr snaží celou dobu vysvětlit...tak znova. ()
Švankmajerovi stačila jedna slovná hračka, doplní to množstvom niekedy ťažko pochopiteľných obrazových detailov, a na svete je film ako výborný satirický obraz spoločnosti. Súdruhom to v roku 68 a neskôr voňať nemohlo a nebude im to voňať ani dnes. Atmosférou som sa cítil trochu ako v Spalovačovi, tá samozrejmá bohorovnosť hlavnej postavy je veľmi podobná. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (2)
- Námětem pro tento snímek byla povídka „Živý plot“ od Ivana Krause. (Taja.S)
- Jde o první Švankmajerův hraný film a v jeho krátkometrážní tvorbě jediný snímek, který neobsahuje animovanou složku. (Facillitant)
Reklama