Režie:
Jaromír BorekScénář:
Jiří MelíšekKamera:
Jiří StöhrHudba:
Angelo MichajlovHrají:
Eva Jeníčková, Igor Chaun, Jiří Hybša, Dosju Dosev, Ivan Grigorov, Leopold Haverl, Břetislav Slováček, Andrej Kaludov, Dimiter D. Marinov, Josef Langmiler (více)Obsahy(1)
Při návratu z mezinárodního pionýrského tábora Jiřího Dimitrova v bulharském Kranevu zmeškají dva chlapci a jedno děvče z české výpravy vlak, protože se ještě jednou chtěli vykoupat v moři. Na cestě domů zažijí (na rozdíl od těch poslušných) mnoho báječných dobrodružství... Budoucí naděje českého filmu - režisér Igor Chaun - ještě v dětské roli. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (28)
Patnactileta Eva je samozrejme hvezdou cislo jedna. Hybsa a Chaun ovsem zdatne sekunduji. Klasicky socialisticky filmek pro deti, vytvoreny v ramci mezinarodni druzby (zde zrejme s Bulharskem). Tomu by napovidala i didakticka scena letu vrtulnikem nad Sofii... :) Film ma dobre tempo a krome jedne trapne tanecni sceny byl celkem fajn. ()
Tak jestli se opravdu natáčelo v Bulharsku a Budapešti, tak děti tenkrát musely mít obrovský zážitek, když už se tam třeba víckrát nepodívaly. :-) A líbila se mi i ta jejich samostatnost. Ale asi už byly odrostlejší. Možná se mi zdály mladší asi proto že v pionýru se asi nikdo nemaloval a nepomádoval. :D A v neposlední řadě byl úsměvný pohled na Brněnské zastávky, jak tam byly ty obstarožní cedule. To už snad má jen Brno- Horní Heršpice. :-) ()
Normalizační dětský film o třech pionýrech, které zapomenou v Bulharsku, když si odskočí naposledy vykoupat v moři. Na svou dobu akční námět, zajímavě obsazené ( Jeníčková z Básníků, Chaun režisér ) , ale dneska jen jako nudná normalizační reklama na Bulharsko, kam se v té době průměrný člověk stejně nemohl dostat. Poznávací znamení jsou taky melouny. ()
Opět jeden zapomenutý dětský film, tentokrát na půl bulharský a taky se téměř celý odehrává právě tam. Pionýrský tábor končí a tak všichni v noci jdou do vlaku a domů , jenže ono je ráno a oni stále čekají ve vlaku kousek od moře a dvou klukům a jedné holce se nechce jen tak čekat a jdou se vykoupat, jenže mezi tím připojí lokomotivu jinou než vidí opodál stát a odjedou. A začíná dobrodrodružství jak se dostat domů. K tomu všude spousta melounů, Jako děti to bylo něco moře a melouny. Mladá krásná Eva Jeníčková za zmínku stojí scéna kdy je v plavkách a drží v náručí dva melouny , ale já koukám na 4 melouny. Když pomineme trochu tý nelogičnosti, třeba na velvyslanectví, proč je neposadili s někým do vlaku a domů. A taky to, že na nákladním vlaku dojedou až do Prahy a co hranice a kontrola? A už vůbec nemohli přiject dřív než vlak s pionýrama. Zvláště po té co všechno cestou prožili. I tak je to příjemný zapomenutý film, na který se vždy rád podívám. ()
Nějak nechápu mnohé vysoké hodnocení tohoto díla, protože kromě snahy ukázat krásy téměř všech spřátelených socialistických zemí, byl tento film naprostou slátaninou plnou nelogického a nesmyslného jednání hlavních hrdinů. neomlouvá je ani jejich mládí, ani to, že jsou pionýři. A tak jediné co nakonec zklamalo mé očekávání bylo to, že to zdatní mládežníci nestihli vzít přes Moskvu a Petrohrad, kde mohli ukrást křižník Aurora a šťastně přes Černé moře, Gabčíkovo- Nagymároš a Slapskou přehradu doplout pod Vyšehrad. Pan Melíšek zřejmě nutně potřeboval prachy a scénář vyplodil za jedno odpoledne v kadibudce na bulharské pláži, nebo ve vlaku ROH cestou ze zasloužené rekreace.V tomto případě se měl držet svého hesla „Lepší je dobrý šot než blbý film.“ ()
Reklama