Režie:
Jaroslav BrabecScénář:
Jiří BednářKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Jan JirásekHrají:
Vilma Cibulková, Jiří Štěpnička, Vlasta Chramostová, Jan Skopeček, Saša Rašilov nejml., Miroslav Táborský, Ester GeislerováObsahy(1)
Samota - na statku. Osamělost - v srdcích. Lidé jsou determinováni místem, kde žijí. I když je to místo svým způsobem prokleté, lidé s ním srůstají a nakonec ztratí schopnost je opustit. I když po tom touží - jako třeba Marie. Silný příběh vychládajícího manželství, determinovaného nepříznivou silou osudu, koncentrovaný mezi tři protagonisty, se dotýká takových životních hodnot jako je láska, nevěra, utrpení a iluze. Vypráví o tom, že člověk musí najít především klid sám v sobě, aby měl sílu se vyrovnat se svým okolím. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (25)
Kdyby takhle vypadala většina původních inscenací ČT, byl bych spokojený. Syrové drama obyvatel jedné samoty, kteří v sobě nesou konflikty a bolesti ze své minulosti. Samotářský tvrdý chlap v podání Jiřího Štěpničky, který je ke vší smůle neplodný, se sám sobě a své ženě snaží dokazovat své mužství a zatímco jeho žena v podání Vilmy Cibulkové touží po troše citu. Ze začátku se příběh jeví jako předvídatelný, když na samotu zavítá mladý pohledný "krajánek", divák očekává klasický milostný trojúhelník, ale to je jen začátek, protože film záhy uhne jinam. Vynikající herecké výkony, ať už Vilmy Cibulové, Vlasty Chramostové nebo Jiřího Štěpničky. Celkový dojem: 80 %. ()
To je prostě nádhera. Člověku až připadá divné, jak se takové krása může urodit v České televizi. Samozřejmě, že počátek úspěchu je založen už literární předlohou, ale scénář nic nepokazil - naopak, režie je zvládnutá do všech detailů a herci: jedna radost. Cibulková Cibulková, vy jste se měla narodit do angličtiny, a kde jste dnes mohla být... V České kotlině by vás dabovali. ()
No tak tahle inscenace, to bylo něco pro mě. Ústřední trojice Cibulková-Štěpnička-Chramostová předvádí herecký koncert. Drsný venkov, osamocení hrdinové hledající a po dlouhé strastiplné cestě nacházející jeden druhého. Film o tom, že štěstí lze nalézt, kdy je vůbec nečekáte a pochopení a solidaritu u toho, u koho jej už nehledáte. ()
Ano, "Samota" rozhodně nevypadá jako obyčejný televizní film a v kinech by se možná chytila a více proslavila. Já ale bohužel kromě skvělého zobrazení drsné přírody nemám co chválit. Jakmile mi totiž ve filmu chybí nějaký sympatický hrdina, kterému mohu fandit, nejsem spokojená. Vadil mi můj oblíbenec Saša Rašilov, paní Chramostová snad promine, ale její projev jednoduše nemusím, hlavní dvojice mi zkrátka nesedla. Nudila jsem se. ()
Místo děje má nepopiratelné kouzlo - starý statek v krásné, leč drsné krajině. Kamera to využije k mnoha působivým obrazům a právě díky ní a výpravě je prostředí uvěřitelné a nečouhá z něho fakt, že všechny ty rekvizity sem teprve před chvílí filmaři navezli. Režisér Jaroslav Brabec, původní profesí kameraman, potvrzuje svou zručnost a profesionalitu. Tím však výčet kladů filmu končí. Herci se snaží, bohužel jsou často nuceni pronášet velmi knižně znějící fráze a ačkoli to byl zřejmě účel (snad tím tvůrci chtěli zdůraznit, jak velké a vážné lidské drama sledujeme), výsledek je poněkud nezáživný. Často jsem se nudil a jen díky výše zmíněným kladům se dá film dokoukat. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (2)
- K námětu inspirovala autora scénáře Jiřího Bednáře báseň Robinsona Jefferse „Turzovo kotviště“. (sator)
Reklama