Režie:
Jiří SvobodaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Jozef RevalloHrají:
Miroslav Macháček, Jana Brejchová, Barbara Brylska, Radoslav Brzobohatý, Štefan Mišovic, Emma Černá, Jana Krausová, Daniel Krcho, Radovan Lukavský (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Film režiséra Jiřího Svobody z roku 1985 zavede diváky do nemocnice, na pracoviště, kde jsou prováděny vrcholné neurochirurgické zákroky. Stárnoucí profesor neurochirurgie (M. Macháček) stojí před náročnou a téměř beznadějnou operací malého pacienta. Během hodin, které do zákroku zbývají, rekapituluje svůj soukromý život, vzpomíná na spolupracovníky i pacienty. Noc před rozhodujícím zákrokem musí ještě provést mimořádnou a únavnou operaci… Vysokou míru autentičnosti filmu vtiskla osobnost autorky literárního námětu Valji Stýblové, lékařky a přednostky neurochirurgie lékařské fakulty University Karlovy, a také špičkové pracoviště nemocnice v Praze – Motole, kde byly natáčeny nemocniční reály. (Česká televize)
(více)Recenze (164)
Nejlepší český film z lékařského prostředí. Největší Svobodovo masterpiece a jeden z opravdových klenotů české kinematografie. Film o naději a také nejhorším pocitu a tím je beznaděj. Zároveň se jedná o skvělou sondáž v životě člověka. Na obrazové stránce je velmi znatelná spolupráce jednoho z našich nejlepších umělců Jana Švankmajera. Jednoznačně 10/10 ()
Životní bilancování stárnoucího lékaře - profesora (vynikající Miroslav Macháček), který je uznávaným odborníkem v neurochirurgii. Ve filmu se prolíná jeho soukromý a profesní život, prostředí kliniky, kde pracuje, a stojí před obtížným rozhodnutím, zda se má pokusit operovat malého chlapce, ačkoliv nadějě na úspěch se zdá být téměř mizivá. Z jeho soukromí do popředí nejvíce vystupuje manželka (Jana Brejchová), též lékařka, a syn Ondra (Ondřej Pavelka), který se "odrodil" a místo cesty v otcových šlépějích se stal archeologem. Film zabírá z různých úhlů pohledu práci a různé problémy zaměstnanců v nemocničním prostředí a zajímavým způsobem vykresluje (hlavně prostřednictvím monologů postavy profesora) jejich psychologii. Tento výtečný snímek byl natočen podle stejnojmenné literární předlohy Valji Stýblové. ()
Tak jsem si zase po letech zopakoval tento film z nemocničního prostředí. Trochu jsem se obával, že po letech už na mne nezapůsobí tolik jako tehdy (znal jsem i knižní předlohu Valji Stýblové). Ani po letech tento film neztratil nic na své působivosti, dokonce bych řekl, že zraje jak víno, čím starší tím lepší, i když lékařská věda od té doby hodně moc pokročila. Ta etika a mezilidské vztahy zdaleka tolik ne ... Plejáda filmových osobností (Macháček, Brejchová, Brzobohatý) i z Polska (Barbara Brylska) i roztomilý Uzlík, skvělá kamera i hudba a výsledkem je působivé psychologické drama, které považuji za jeden z nejlepších i "nejrealističtějších" filmů z nemocničního prostředí. Speciálně obor neurochirurgie je velice náročný, "chyby" se tu neodpouštějí a v tomto oboru uspějí jen ty nejlepší osobnosti (odborně i lidsky), ale i ony by těžko mohly vynikat bez maximální podpory celého týmu (analogie orchestru a dirigenta). A to právě nádherným způsobem popisuje jak knižní předloha, tak i film. Ne náhodou jedním z odborných poradců byl profesor Beneš.. ()
Hluboký, citlivý, depresivní, lidský a naprosto přirozený snímek z lékařského prostředí, plný úvah o lásce, o životě a smrti. Jedinečně využitý voice-over, který zde, na rozdíl od jiných voice-overů v českých filmech, neslouží k budování komediální situace, ale k prohloubení a pochopení hlavní postavy. Vede k zamyšlení. A samozřejmě nelze nezmínit skvělý herecký výkon Miroslava Macháčka, který celý snímek posouvá ještě o pár tříd výše. Slabší 4*. ()
Macháčkův vynikající výkon, který místy přechází až k přehrávání. ()
Těžko stravitelný film. Není ani nějak extra dobře natočený (myslím technicky), ale téma je natolik silné, že divák leccos přehlédne. Dobré je, že příliš netlačí na pilu, přesto neomylně zasáhne. ()
nejlepsi film z nemocnicniho prostredi, vyborne zahrana hlavni postava, vnitrni monology p. Machacka jsou uzasne, bez nich by byl cely film ohromne ochuzen, na vyraz uzlikova dedecka v zaveru filmu jen tak asi nezapomenu... ()
Film, veľmi silný svojou myšlienkou, ťažkým spracovaním a dá sa povedať, že štúdiou duše lekára a lekárskeho povolania. Ťažký film, v ktorom mi jedine vadila netradičná hudba, ktorá ma dosť iritovala. Zvolil by som inú alebo žiadnu, inak nemám k filmu žiadne výhrady a uvidíme, že byť v koži lekára nie je žiadna slasť. Silný psychologický film a naozaj neviem, ako by som sa zachoval ja... ()
Miroslav Macháček podává excelentní výkon. Silné nemocniční drama. 82%. ()
Profesor neurochirurgie a jeho najťažšie životné prípady sa zmestili do dvoch hodín a ešte zostalo miesto pre osobný život. Film na to nejde v americkom štýle záplavy diagnóz a akčných zákrokov, ale vchádzame do hlavy a myšlienok doktora, jeho života a ťažkého rozhodovania. Zdalo sa mi, že film sa odohral počas niekoľkých dní, ale išlo o niekoľko mesiacov, čo zdôraznia len titulky. Nie je to ľahký film, ani umelá syntezátorová hudba atmosfére nepomáha, ale zážitok je to na silné štyri hviezdy. –––– Najednou jsem to pochopil. Smrt se nedá uprosit, ani přechytračit. To jen my dva si něco namlouváme. –––– Tenhle opakovaný zázrak zmŕtvychvstání nás všechny drži pohromadě. V tyhle zatracený práci. ()
Jako malé dítě jsem z některých scén měla noční můry a dodnes je mám vryté v hlavě. ()
Velmi silný film, vadilo mi tam snad jen to, že jsem měl chvílema pocit, že tak do týdne já i celá moje rodina zkapeme na nějakej ten mozkovej nádor nebo leukemii... ()
Miroslav Macháček ukázal svoje herectvo. Je to fakt veľký výkon.......80%. ()
Macháček = one man show ()
Nejsyrovější drama z českých luhů a hájů, co sem měl tu čest vidět. Macháček exceluje. To neni chladný, z toho je přímo zima. I díky prostředí motolský nemocnice, kterou sem jako malej navštěvovat až nějak moc často. Žádný ždímaný emoce, nervy až do konce, takhle to mám rád. ()
Miroslav Macháček je skutečně podivný herec. Ty jeho dramatické pózy docela často až nudí a to je škoda. Nejinak je tomu bohužel v dramatu Skalpel, prosím. ()
Padnoucí atmosféra s poetickou kamerou, krásná nostalgická hudba, působivá režie. Scénář s několika vedlejšími liniemi bohužel brání maximálnímu / osobnímu / emočnímu diváckému prožitku. 80 % ()
Film dotýkající se mnoha důležitých věcí v životě (nemoci, partnerství, přátelství, kariéra, odvaha...) , proto se dotýká i mne. Viz. zásadní věta celého filmu: -"Byl jsem šťastný a nevěděl jsem o tom..." Výtečný snímek, vyjímečný ve své době. ()
drama, ze kterého chvílemi až nepříjemně zamrazí...rozhodně žádná oddychovka... ()
Když se na to dívám s odstupem času a vlastně poprvé v trochu jiném než dětském věku, působí to na mě jako vitrína tehdejší doby, skoro až surrealisticky zdémonizované prostředí nemocnice, šedotmavá pod kůži se zarývájící atmosféra márnic z doby, kdy nám bylo filmem předkládáno, že přijít do nemocnice je vlastně nekonečná lidská tragédie, kterou bude nutno řešit něčím tak tragickým, jako je operace za doprovodu tragicky žalostných myšlenek pana primáře, tragicky pro sebe přemýšlejícího o tom, že před ním stojí nemocný člověk, už ty názvy jako "operace mé dcery" v sobě evokují něco jako "tragédie mého dítěte". Když si dovolím to říct otevřeně, z určitého pohledu je tenhle film v dnešní době vlastně úplně směšný. I když, byl sem kolem roku 90´ na operaci, mohlo by se to nazvat "operace ve skleňáku" a tehdy to prostředí opravdu bylo jako kůlna Salvadora Dalího... Tok myšlenek, který ve mě vzbudil tento film je vpravdě nekonečný, musím se přinutit udělat tři tečky za větou a vzdálit se... ()
Reklama