Obsahy(1)
Hrabě Drákula potřebuje najít ženu, která je k nerozeznání podobná jeho matce, aby mu mohla podat prokletou lavičku, pomocí které se stene upírem. A čirou náhodou se jedna taková dívka nachází v Paříži v povedeném obchodě se starožitnostmi a je zasnoubena s Philem, jedním z legendárních Bažantů. Poté, co ji najatý Drákulův poskok unese, musí kamarádi nasednout na vlak do Transylvánie a prožít pár svých obvyklých katastrof. (Morien)
(více)Recenze (35)
Ať už jdou Bažanti do boje na stadion nebo na Drákulu, je to stále stejné… asi jako náš Kameňák - jeden gag střídá druhý, mnohdy bez ladu a skladu. Jsou to většinou kraviny, které nemají za úkol, dle mého soudu, nic jiného, než nás za minimum peněz maximálně pobavit a to se někdy méně, někdy více daří popravdě (a pokud budete upřímní, nezbude Vám, než se mnou souhlasit) znám spoustu mnohem, mnohem dražších filmů, které jsou (řekněme to slušně) mnohem, mnohem horší. ()
Jak jsem měl sérii s Bažanty rád, a kromě tohoto snímku mám všechny ve své filmotéce, tak tímto snímkem jsme byl totálně zklamán. Něco tak stupidního jsem již dávno neviděl. Jak nerad dávám v rámci hodnocení odpad, tak pro tento snímek je i odpad příliš dobré hodnocení. Rádoby vtipné scény jsou tak primitivní, že (myslím že oprávněně) pochybuju o duševním zdraví autorů. ()
Bažanti počtvrté a nutno dodat,že už ne tak povedení a v takové formě jako dřív.Samozřejmě zestárli,což by nevadilo,ale jejich nápady a gagy už nepůsobí tak svěže,ale spíš křečovitě.A režisér Desagnat se také moc nesnaží.Celkově je to lehce podprůměrná komedie,kde se pár dobrých vtipů najde,ale ke které se člověk už nevrátí,takže dávám 40% a beru to jako snahu z Charlotů ještě něco vyždímat. ()
Írsky spisovateľ Abraham Bram Stoker napísal v roku 1897 svoj najslávnejší román "Dracula". Toto jeho dielo inšpirovalo mnoho filmárov. Vznikla celá rada filmových adaptácií, parafráz a paródií. Ku posledne menovaným sa radí aj francúzska komédia "Bažanti kontra Drakula" (Les Charlots contre Dracula) z roku 1980. Hlásim sa medzi skupinu divákov, ktorí vyznávajú krvavý kult grófa Draculu. Preto si vždy rád rozšírim kolekciu draculovských filmových titulov. Aj keď pri tomto konkrétnom snímku som bol už od začiatku dosť skeptický. Humor francúzskych bažantov som nevedel nikdy oceniť, neprišiel som mu na chuť. Takže som sa obával aj ich spojenia s týmto legendárnym upírom. Ukázalo sa, že moje obavy boli opodstatnené. Vôbec som sa pri tejto komédii nebavil a vôbec ničím ma neoslovila ani prítomnosť grófa Draculu. * ()
Legendární čtyřčlenná kapela Les Charlots jede tentokrát jen ve třech, ale i kdyby byli kompletní, stejně by to nevedlo k lepšímu výsledku. Rozhodli se napsat si vlastní scénář a vzhlédli se v upírských filmech, ale opět se ukázalo, že jsou perfektní jenom když je diriguje schopný režisér a tím nepříliš známý Jean - Pierre Desagnat není a s uhozeným scénářem se mnoho vylepšovat nedalo. Populární partička z Francie zkrátka postupně přestala být vtipná a na sklonku své kariéry přišla s komediemi které se kvalitativně nijak od sebe nelišily. Tady se s nimi ocitneme v Transylvánii na zámku hraběte Drákuly, který se má stát po podání zázračného lektvaru opět upírem, ale legrace to není nijak nápaditá a nápaditá parodie už vůbec ne i přes výskyt narážky na herce v minulosti ztvárnující postavu bájného upíra. Vtipy se dají spočítat na prstech jedné ruky, a jsou vesměs trapné, naivní a uhozené. Oproti tomu chvílemi na zámku panovala příjemná starobylá atmosféra, kterou bych připodobnil ke klasickým hororovým dílům o upírech. Nejhorší byl asi nablblý konec a tak se Les Charlots tenhle film moc nepovedl, ale pro doplnění jejich filmografie se to vyplatí vidět. 40% ()
Zajímavosti (3)
- Ve francouzských kinech vidělo film jen něco málo přes půl miliónu diváků, což byl ve srovnání s jinými tehdejšími filmy i dávnými triumfy Les Charlots komerční neúspěch. (argenson)
- V sekvenci jízdy vlakem proběhlo několik záběrů na slavný železniční most Viaduc de Garabit, jehož jméno zde ostatně i zazní ("Skočili jsme z nejvyššího mostu v Evropě navrženého Eiffelem".) Tento most využívali filmaři vícekrát, například ve slavném filmu Přejezd Kassandra (1976). (argenson)
- Pro natáčení exteriérů Draculova hradu bylo původně vybráno Rakousko, nakonec ale produkce zvolila levnější prostředí na domácí půdě a natáčelo se na hradě Château de Dourdan nedaleko od Paříže. (argenson)
Reklama