Režie:
Hilde HeierScénář:
Hilde HeierKamera:
Harald Gunnar PaalgardHrají:
Hege Schøyen, Sven Nordin, Philip Zandén, Anne-Lise Berntsen, Liv Gunhild Tandberg, Richard Edgar-Wilson, Carlo Barsotti, Sigrid Huun, Bente Børsum (více)Obsahy(1)
Mladá norská režisérka Hilde Heierová, absolventka filmové školy v New Yorku, dokázala svým debutem, který nepostrádá ženský pohled na svět i notnou dávku ironie a humoru, zaujmout na řadě přehlídek a festivalů. Její příběh je věčný a její hrdinka je typickou ženou, která v jistém okamžiku prohlédne a rozhodne se jít vlastní cestou, nenechat se vydírat blízkými a klamat těmi, jež miluje. Siv žije pro hudbu a miluje ji víc než cokoliv na světě. Tóny Aidy ze scény, kde tráví hodiny v nápovědní budce, pro ni znamenají jednu z nejsilnějších životních emocí. Právě tak naplno by se ráda věnovala svému manželovi, ke kterému se po svatbě nastěhovala. Všude však vládnou jeho zvyky, jeho děti a vliv jeho bývalé manželky. Jednoho dne se objeví nepohyblivá exmanželka ve dveřích jejich nového domova... (Česká televize)
(více)Recenze (5)
Celé je to takové neslané nemastné, nic mě pořádně nezaujalo, ani herecké výkony se mi nezdály nijak dobré. Tři hvězdičky pouze kvůli mým sympatiím k severskému filmu. Vím, že tam nahoře umí točit moc dobře. ()
Hráč na tubu je dobrá partie, zvláště, když miluje operu, divadlo, zpěv a nápovědní budku i s nápovědou(suflérkou). A kromě toho, doma čeká manžel, který se být manželem jen zdá. ()
Docela jsem váhala meti 3 a 4*, nakonec jsem se přiklonila k těm třem. Ale to neznamená, že by Suflérka byl špatný film. Obzvlášť se mi líbily scény z domova. Zpočátku slibný (zamilovaný) vztah se po svatbě mění v rodinný život "druhé ženy", neboť (novo)manžel má závazky v podobě ex-manželky a dvou dětí. Hlavní hrdinka Siv se tak stává v pravém slova smyslu onou druhou ženou. Jen je škoda, že ostatní scény (např. z divadla) už nejsou tak zajímavé a spíše zdržují, protože to, co diváka skutečně zajímá, je vývoj vztahu Siv a Freda. ()
Jsem umělecky založená svobodná emancipovaná žena, která se zajímá pouze o hudbu a svou profesi nápovědy ve státní opeře. Bydlím u matky v pokroví obklopena uměleckými předměty. Vařit sice neumím, ale za to znám každou notu opery Aida. Vstoupím ve sňatek s rozvedeným lékařem, který se stará o dvě děti a žije bohatým sportovním životem. Domácnosti a dětí si raději nevšímám a vůbec mě nevadí, že všechny mé věci skončily po přistěhování ve sklepě lékařovy vily. A pak se strašně divím, že se manželství rozpadlo. Nu což, další mužský exemplář čeká v záloze, tentokrát kolega muzikant - hráč na bombardón ála Pierre Richard. Na severský film pociťuji mírné zklamání. ()
Tiiiše jen tiiiše !!! (fortissimo) Na rozdíl od Schůzky s Venuší neohřála Suflérka můj chladný vztah k opeře ani o stupeň, přesto si zaslouží dostat šanci. Hege Schøyen v hlavní roli je velesympatická a k dobru věci je hodně cítit i ženská ruka podepsaná pod filmem – napsat mužskou postavu tak, aby se chovala zcela přirozeně a zároveň jako naprostý idiot bez špetky empatie, to chce bolestné zkušenosti z druhé strany barikády. ()
Reklama